Ilmar Talve

Ilmar-Aleksander Talve (vuoteen 1935 Thalfeldt;Talve, Ilmar-Aleksander.  Eesti biograafiline andmebaas ISIK. 17. tammikuuta 1919 Namkku – 21. huhtikuuta 2007 Turku) oli Virossa, Ruotsissa ja Suomessa tieteellisen työnsä tehnyt virolainen kansatieteen professori ja kirjailija. Hänen pääteoksensa on 1979 julkaistu Suomen kansankulttuuri. Teoksesta on julkaistu useita laitoksia, viimeksi vuonna 2012. 

 Elämä 
Talven perhe palasi Venäjältä Inkerinmaalta Viroon 1920 ja asettui asumaan Tapaan, missä Talve kävi koulua. Hän aloitti opinnot Tarton yliopistossa 1937 ja suoritti filosofian maisterin tutkinnon 1942.Virtanen, Timo J.: Talven kaupungit.  Kansainvälinen seminaari 100 vuotta Ilmar Talven syntymästä. Turun yliopisto. 

Vuonna 1943 Talve pakeni Saksan mobilisaatiota Suomeen, liittyi vapaaehtoisena Suomen armeijaan ja osallistui Kannaksen suurhyökkäyksen torjuntataisteluihin 1944. Syksyllä 1944 hän muiden Suomen-poikien tavoin palasi Viroon. Hän yritti paeta meritse Ruotsiin, mutta joutui vierastyöläisten leirille Saksaan. Sieltä hänen sodan päätyttyä onnistui siirtyä 1945 Ruotsiin. 

Ruotsissa Talve jatkoi opintojaan ja väitteli tohtoriksi Tukholmassa vuonna 1960. Väitöskirjan aiheena oli sauna. Talve muutti tutkijaksi Turkuun 1959. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1986. Tutkimus- ja kirjoitustyötä hän jatkoi eläkkeelle jäätyään. Ilmar Talve kuoli 88-vuotiaana Turussa. Ilmar Talven poika oli suomenvirolainen vapaustaistelija Juhan Talve.Turkulaisella tärkeä rooli virolaisten vapaustaistelussa  – Turun Sanomat. Mielipiteet 22.11.2008.Ilmar Talve. Hõimkond.

 Tutkijanura 
Talve perusti sosiologian professori Esko Aaltosen kanssa Turun yliopistoon kansatieteen laitoksen. Vuonna 1959–1960 hän toimi laitoksen assistenttina ja 1960–1962 dosenttina ja samalla määräaikaisena professorina. Vuonna 1962 hänet valittiin laitoksen ensimmäiseksi professoriksi.

Talve käynnisti vuonna 1957 laajan kyselytutkimuksen. Vuosina 1957–1990 lähetettiin kaikkiaan noin 130 erilaista kyselyä eri puolille Suomea. Vastauksista kertyi yli 400 000 vastaussivua käsittävä arkisto. Hän laajensi kansatieteen myös kaupunkien ja työväestön tutkimukseen ja käynnisti opiskelijoiden kenttätutkimukset. Hän julkaisi tutkimuksia muun muassa eri ammateista ja teollisuuspaikkakunnista. 

 Kirjailijana 
Talve julkaisi viroksi novellikokoelman Ainult inimene 1948 sekä romaanit Maja lumes 1952, Juhansoni reisid 1959 (suomennos Juhansonin matkat 1961) ja Maapagu 1988. Vuosina 1997–1999 hän julkaisi kolmiosaisen omaelämäkerran, josta ilmestyi 2004 yksiosainen lyhennetty suomennos. Samana vuonna ilmestyi myös laaja Viron kansankulttuuria käsittelevä yleisteos Eesti kultuurilugu.

 Palkintoja 
Talve sai Suomen Saunaseuran Samuli-palkinnon (nyk. Löylynhenki-palkinto) 1991 väitöskirjastaan Bastu och torkhus i Nordeuropa (1960). Vuonna 1990 hänelle myönnettiin Virossa Henrik Visnapuun kirjallisuuspalkinto ja 1993 Friedebert Tuglaksen novellipalkinto.Eesti Entsüklopeedia 14, s. 507–508. Tallinn 2000.  

 Teokset 
Juhansoni reisid, 1959, 2. tr. 1994
 Juhansonin matkat. Suomentanut Martti Rauhala, Karisto 1961, 2. p. 1991. 
Suomen varpaiset ja sen taustaa, 1959
Lemlahden kylä, 1960
Virolainen sauna, 1960
Bastu och torkhus i Nordeuropa, 1960
Huomioita kylien muuttumisesta Paattisten pitäjän pohjoisosassa, 1961
Kansanomaisen ruokatalouden alalta, 1961
Keinu ja keinuminen Suomessa, 1961
Nordost-europeiska rian en etnologisk undersökning, 1961
Satakunnan uittotyöläisistä ennen 1920-lukua, 1961
Suomen sahatyöläisten työstä, työajasta ja palkkaustavasta, 1962
Suomalainen kansatiede, 1963
Radoilta ja ratojen varsilta rautatieläisten elämää entisaikaan heidän itsensä kuvaamana, 1963
Arbeit und Lebensverhältnisse der finnischen Bahnbauarbeiter und Eisenbahner im Lichte der aufgezeichneten Erinnerungen, 1964
Kannakselainen säärikokko, 1964
Huset i snön, 1964
Lisiä kansanomaiseen tekniikkaan, 1965
Gratulationstavlor i Åbo stads historiska museum, 1966
Namens- und Geburtstagstraditionen in Finnland, 1966
Kansanelämä kaupunkiyhteisössä, 1968
Euroopan kansat 1. Turun yliopisto 1971 (moniste)
 Euroopan kansat. Turun yliopisto 1978. 
Europas folk, 2. uppl., 2000
Suomen kansanomaisesta ruokataloudesta, 1973
Suomessa käytetyistä veriruoista, 1974
Suomen kulttuurirajoista ja -alueista, 1976
Folkligt kosthåll i Finland en översikt, 1977
Suomen kansankulttuuri historiallisia päälinjoja, 1979, 1989
Finnische Volkskunde materielle und gesellschaftliche Kultur, 1980
Vatjalaista kansankulttuuria, 1981
Pieniä teollisuusyhdyskuntia : 1, 1983
Turun yliopiston kansatieteen laitos 1958–1983, 1984
Unikeonpäivä, kylpyläjuhlasta kaupunkitapahtumaksi, 1986
Morsiamesta nuorikoksi häiden rakenne itämerensuomalaisilla die Struktur des Hochzeitszeremoniells bei den Ostseefinnen, 1987
Kalmisto - hautausmaa - kirkkotarha kulttuurihistoriaa Suomen hautausmailla, 1988
Maapagu Sebastian Alkmani ülestähendusi aastaist 1906–1917: Esimene köide, 1988
Maapagu Sebastian Alkmani ülestähendusi aastaist 1906–1917: Teine köide, 1988

 3. tarkennettu ja täydennetty painos. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 514 
 Uusi nid. laitos. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2012 
Finnish folk culture, 1997 
Finn népkultúra, 2000
Raision historia 3, Raision kansankulttuuri 1900-luvun alusta 1970-luvulle, 1990
 Autobiograafia III, Kolmas kodumaa, 1999


 Lähteet 

 Aiheesta muualla 
 Ilmar Talven muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.


Luokka:Virolaiset kirjailijat
Luokka:Suomalaiset etnologit
Luokka:Turun yliopiston professorit
Luokka:Suomalaiset professorit
Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat
Luokka:Suomen virolaiset
Luokka:Vuonna 1919 syntyneet
Luokka:Vuonna 2007 kuolleet