Cary Grant

Cary Grant (syntyään Archibald Alexander Leach; 18. tammikuuta 1904 Bristol, Englanti, Iso-Britannia – 29. marraskuuta 1986 Davenport, Iowa, Yhdysvallat) oli englantilaissyntyinen näyttelijä. Hänestä tuli Yhdysvaltain kansalainen vuonna 1942. Grant kuului 1930-luvulta lähtien Hollywoodin kirkkaimpiin tähtiin. Hänet tunnettiin komediatähtenä sekä Alfred Hitchcockin luottonäyttelijänä.

Varhainen elämä
Cary Grant syntyi 18. tammikuuta 1904 Bristolin satamakaupungissa Englannissa. Hän sai nimekseen Archibald Leach, ja häntä kutsuttiin Archieksi. Hänen isoveljensä kuoli nuorena. Grant oli 10-vuotias, kun hänen äitinsä Elsie suljettiin mielisairaalaan. Poika asui sen jälkeen yhdessä isänsä Eliasin ja isoäitinsä kanssa.Harris 1987, s. 5–15. Grantin äiti vapautettiin laitoksesta parinkymmenen vuoden jälkeen, minkä jälkeen äiti ja poika pitivät toisiinsa tiiviisti yhteyttä.

Kouluikäisenä Grant oli kiinnostunut sähkötekniikasta. Hän pääsi 13 vuoden ikäisenä sähköteknikon apulaisena vaudevilleteatterin näyttämön taakse ja alkoi haluta näyttelijäksi. Hän pääsikin akrobaattista huumoria ja pantomiimia esittävän Bob Penderin vaudevilleseurueen riveihin, mutta ennen ensimmäistä esiintymistään hänen isänsä haki hänet takaisin kouluun, sillä poika oli lain mukaan liian nuori tekemään työtä.Harris 1987, s. 16–19.

Ura teatterissa
Näyttelijänurasta haaveillut Grant alkoi laiminlyödä koulunkäyntiään, ja hänet erotettiin koulusta ennen 14-vuotissyntymäpäiväänsä. Hän palasi Penderin kiertävään seurueeseen harjoittelemaan ja esiintymään. Grantin roolina oli naurattaa katsojia tanssimalla, kaatuilemalla ja kävelemällä korkeilla puujaloilla. Vuosina 1919–1920 Grant esiintyi seurueen mukana kiertueilla Euroopassa ja Lähi-idässä ja kävi aina Kiinassa asti.Harris 1987, s. 19–23.

Penderin seurue teki kesällä 1920 kiertueen Yhdysvalloissa, ja elokuussa Grant esiintyi ensi kertaa New Yorkissa, Good Times -nimisessä vaudevilleshow’ssa maailman suurimmassa teatterissa Hippodromessa. Keväällä 1921 seurue teki kiertueen sisämaassa ja palasi New Yorkiin esiintymään. Kun kiertue päättyi vuonna 1922, Grant päätti jäädä Yhdysvaltoihin ja jäi asumaan Manhattanille. Hän sai aluksi töitä kävelevänä mainostauluna, joka markkinoi huvipuistoa puujaloilla kävellen. Hän sai myös pieniä lavarooleja, kuten Better Times -revyystä keväästä 1922 huhtikuuhun 1923.Harris 1987, s. 24–31.

Grant alkoi saada puherooleja vuonna 1923. Hän esitti seuraavien vuosien aikana yleensä vakavan tai komean miehen roolia hupinäytelmissä. Hän palasi kahdeksi vuodeksi Englantiin, missä hän kiersi Nightingale Players -teatteriryhmän mukana. Hän otti laulutunteja ja sai pieniä rooleja musikaaleissa. Näihin aikoihin hän kehitti itselleen vähäeleisen ja elegantin lavapersoonan, josta tuli hänen tavaramerkkinsä myöhemmällä elokuvaurallaan.Harris 1987, s. 32–36.

Grant palasi Yhdysvaltoihin vuonna 1927 ja pääsi teatterituottaja Reggie Hammersteinin riveihin. Hän sai ensimmäisen Broadway-roolinsa musiikkidraamassa Golden Dawn. Tässä puoli vuotta pyörineessä näytelmässä hän esitti australialaista sotavankia ja hänellä oli vain yksi repliikki. Sitä seurasi vuonna 1928 rooli lyhytikäisessä musikaalikomediassa Polly, jossa hän esitti rikasta seurapiiriplayboyta. Hammerstein myi Grantin sopimuksen Lee ja J. J. Shubertille, jotka antoivat hänelle ison roolin Broadwayn musiikkikomediassa Boom Boom tammikuussa 1929. Näytelmässä Wonderful Night Grant sai lauluroolin. Lokakuun 1929 pörssiromahduksen jälkeisinä vuosina teatteritöitä oli vaikea saada, ja vuonna 1931 Grant sai töitä ainoastaan Shubertin musikaalituotannoissa St. Louisissa. Palattuaan New Yorkiin hän pääsi isoon rooliin musikaalinäytelmässä Nikki. Sen esitysten loputtua Grant lähti Hollywoodiin tavoittelemaan uraa elokuvissa.Harris 1987, s. 36–47.

Ura elokuvissa
Grant sai joulukuussa 1931 Paramountilta viisivuotisen elokuvasopimuksen. Samalla hän vaihtoi teatterissa käyttämänsä nimen Archie Leach esiintyjänimeen Cary Grant. Fay Wray ja John Monk Saunders olivat ehdottaneet Paramountille Grantin nimeksi ”Cary Lockwood”. Koska Hollywoodissa oli jo Lockwood-niminen näyttelijä, eräs Paramountin johtaja valitsi puhelinluettelosta poimitusta nimilistasta nimen ”Grant”. Nimen samankaltaisuus näyttelijätähtien Clark Gablen ja Gary Cooperin nimien kanssa katsottiin hyväksi enteeksi.Harris 1987, s. 47–48.

Paramount maksoi Grantille aluksi 450 dollaria viikossa. Se oli hyvä palkka mutta ei enempää kuin mitä Grant oli saanut näyttämöllä. Aluksi Grant sai vain sivurooleja, mutta nopeasti hänestä tuli yksi Hollywoodin kirkkaimmista miestähdistä. Hänen viides elokuvansa oli Vaalea Venus (1932), jossa hän esitti miljonääriä vastanäyttelijänään tähtinäyttelijä Marlene Dietrich. Ensimmäisen pääroolinsa hän sai elokuvassa Hot Saturday (1932).Harris 1987, s. 48–53. Tähteyteen Grant nousi Mae Westin vastanäyttelijänä elokuvissa Vaarallinen kaunotar (1933) ja En ole enkeli (1933).

Paramountin-sopimuksensa loputtua vuonna 1935 Grant siirtyi Columbialle ja RKO:lle. Tämä antoi hänelle mahdollisuuden valita roolinsa aiempaa vapaammin. Hän alkoi saada pääosia myös komedioissa, kuten elokuvista Veikeä kulkuri (1935), Rouvani sulhanen (1937), Hätä ei lue lakia (1938), Meidän vastaeronneiden kesken (1940) ja Arsenikkia ja vanhoja pitsejä (1941, julkaistu 1944). Hänen vakavampia roolejaan olivat esimerkiksi elokuvissa Vain enkeleillä on siivet (1939), Tavoitteena Tokio (1943) ja Yksinäinen sydän (1944).

Grant sai Yhdysvaltain kansalaisuuden kesäkuussa 1942 ja otti samalla esiintyjänimensä viralliseksi nimekseen.Harris 1987, s. 113.

Grantista tuli 1940- ja 1950-luvuilla jännityselokuvaohjaaja Alfred Hitchcockin luottonäyttelijä, ja hän tähditti peräti neljää Hitchcockin elokuvaa: Vaarallisia valheita (1941), Kohtalon avain (1946), Varkaitten paratiisi (1955) ja Vaarallinen romanssi (1959). Hitchcock on kertonut arvostaneensa Grantia enemmän kuin ketään toista näyttelijää.

Kirjailija Ian Fleming loi agenttihahmo James Bondin Cary Grant mielessään.Cary Grant Was The Real James Bond Roolia tarjottiinkin Grantille, mutta tämä kieltäytyi.Guardian: How Cary Grant nearly made Global James Bond Day an American affairJames Bond Facts Trivia

Grant esiintyi 1950-luvulla kaikkiaan 13 elokuvassa, kuten komediassa Rakas, minä nuorrun (1952) sekä romanttisissa elokuvissa Unohtumaton rakkaus (1957) ja Lemmenlaiva (1958). Vaarallisen romanssin jälkeen vuonna 1959 Grant oli uransa huipulla. Hänen elokuvissaan kävi paljon katsojia, ja vuonna 1964 Yhdysvaltain elokuvateatterinomistajat äänestivät hänet jo toisen kerran peräkkäin maan myyvimmäksi mieselokuvatähdeksi.Harris 1987, s. 210.

Grantin viimeinen elokuva oli Kävele, älä juokse (1966). Tultuaan ensimmäistä kertaa isäksi hän päätti keskittyä vanhemmuuteen.Harris 1987, s. 217–218. Grant ei lopettamisensa jälkeen näyttäytynyt edes television keskusteluohjelmissa, eikä hän antanut kovinkaan monta haastattelua. Grant sai edelleen paljon tarjouksia, mutta hän kieltäytyi kaikista hänelle ehdotetuista elokuvarooleista. Hän kertoi ohjaaja Warren Beattylle vuonna 1977, ettei enää nauttisi elokuvien tekemisestä.Harris 1987, s. 249.

Elokuvien jälkeinen ura ja kuolema
Elokuvauransa jälkeen Grant ryhtyi Fabergé-kosmetiikkayhtiön hajuvesien tuotekehittelijäksi ja markkinamieheksi. Hän myös kierteli työnsä puolesta tavarataloissa tapaamassa johtajia ja myyjiä. Yksittäisiä tuotteita hän ei kuitenkaan koskaan mainostanut.Harris 1987, s. 239–241.

Grant nimitettiin vuonna 1975 Metro-Goldwyn-Mayer-elokuvayhtiön johtokuntaan.Harris 1987, s. 247.

1980-luvulla Grant alkoi tekemään kiertueita Yhdysvaltain pikkukaupungeissa. Yhdeksänkymmenminuuttinen esitys nimeltä Keskustelu Cary Grantin kanssa alkoi filmimontaasilla Grantin tunnetuimmista elokuvista ja kunnia-Oscarin vastaanotolla. Sen jälkeen Grant astui itse lavalle aplodien saattelemana ja alkoi tuolissaan istuen vastailla yleisön kysymyksiin.Harris 1987, s. 266–267.

Grant kuoli aivohalvaukseen 82-vuotiaana vuonna 1986 ollessaan kiertueella.New York Times: CARY GRANT, MOVIES' EPITOME OF ELEGANCE, DIES OF A STROKE

Yksityiselämä
Grant oli naimisissa viisi kertaa. Hänen vaimonsa olivat näyttelijä Virginia Cherrill (1934–1935), perijätär Barbara Hutton (1942–1945), näyttelijä Betsy Drake (1949–1962), näyttelijä Dyan Cannon (1965–1968) ja tiedottaja Barbara Harris (1981–1986). Cannonin kanssa hän sai tyttären.

Grant oli psykedeeliterapian ensimmäisiä kokeilijoita ja puolestapuhujia 1950-luvun lopulla. Hän kertoi kolme vuotta kestäneen LSD-terapian auttaneen häntä pääsemään eroon mielensä sumusta sekä lapsuutensa ja avioliittojensa aiheuttamista traumoista.

Tunnustukset
Grant sai Oscar-ehdokkuudet parhaasta miespääosasta elokuvissa Muistojen sävel (1941) ja Yksinäinen sydän (1944). Hänelle myönnettiin Oscar-kunniapalkinto vuonna 1969. Grant sai vuosina 1959–1964 viisi Golden Globe -ehdokkuutta.

Yhdysvaltain elokuvainstituutti valitsi vuonna 1999 Grantin 1900-luvun toiseksi legendaarisimmaksi mieselokuvanäyttelijäksi Humphrey Bogartin jälkeen.

Filmografia
Elokuvat Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli1932  Yö on meidän  This Is the Night  Stephen Mathewson Sinners in the Sun  Ridgeway Merrily We Go to Hell  Charlie Baxter Tunisin yö  Devil and the Deep  luutnantti Jaeckel Vaalea Venus  Blonde Venus  Nick Townsend Hot Saturday  Romer Sheffield Madame Butterfly  Madame Butterfly  luutnantti B. F. Pinkerton1933  Vaarallinen kaunotar  She Done Him Wrong  kapteeni Cummings The Woman Accused  Jeffrey Baxter Kunnian kentillä  The Eagle and the Hawk  Henry Crocker Gambling Ship  Ace Corbin En ole enkeli  I’m No Angel  Jack Clayton Liisa Ihmemaassa  Alice in Wonderland  The Mock Turtle1934  Thirty-Day Princess  Porter Madison III Born to Be Bad  Malcolm Trevor Kiss and Make-Up  tohtori Maurice Lamar Ladies Should Listen  Julian De Lussac1935  Laulava rouvani  Enter Madame  Gerald Fitzgerald Siivet pimeydessä  Wings in the Dark  Ken Gordon Uloin etuvartio  The Last Outpost  Michael Andrews Veikeä kulkuri  Sylvia Scarlett  Jimmy "Monk" Monkley1936  Big Brown Eyes  Rikosetsivä Danny Barr Lentäjän viimeinen urotyö  Suzy  kapteeni Andre Charville Liian paljon rahaa  The Amazing Quest of Ernest Bliss  Ernest Bliss Wedding Present  Charlie Mason1937  Rakastuessa  When You’re in Love  Jimmy Hudson Kaupungissa kummittelee  Topper  George Kerby New Yorkin valtias  The Toast of New York  Nicholas "Nick" Boyd Rouvani sulhanen  The Awful Truth  Jerry Warriner1938  Hätä ei lue lakia  Bringing Up Baby  tohtori David Huxley Vakka kantensa valitsee  Holiday  John "Johnny" Case1939  Gunga Din  Gunga Din  Kersantti Archibald Cutter Vain enkeleillä on siivet  Only Angels Have Wings  Geoff Carter Sydämen voitto  In Name Only  Alec Walker1940  Meidän vastaeronneiden kesken  His Girl Friday  Walter Burns Lempivaimoni  My Favorite Wife  Nicholas "Nick" Arden Virginialaisia  The Howards of Virginia  Matt Howard Skandaalihäät  The Philadelphia Story  C. K. Dexter Haven1941  Muistojen sävel  Penny Serenade  Roger Adams Vaarallisia valheita  Suspicion  John "Johnnie" Aysgarth1942  Hän tuli yöllä  The Talk of the Town  Leopold Dilg / Joseph Paronitar painuu maan alle  Once Upon a Honeymoon  Patrick "Pat" O’Toole1943  Onnettaren suosikki  Mr. Lucky  Joe Adams / "Joe Bascopolous" Tavoitteena Tokio  Destination Tokyo  kapteeni Cassidy1944  Suurkaupungin pauloissa  Once Upon a Time  Jerry Flynn Arsenikkia ja vanhoja pitsejä  Arsenic and Old Lace  Mortimer Brewster Yksinäinen sydän  None but the Lonely Heart  Ernie Mott1946  Häväistysjuttu yöpikajunassa  Without Reservations  Oma itsensä (cameorooli) Yö ja päivä  Night and Day  Cole Porter Notorious – kohtalon avain  Notorious  T. R. Devlin1947  Minä näin hänet ensin  The Bachelor and the Bobby-Soxer  Richard "Dick" Nugent Piispan vaimo  The Bishop’s Wife  Dudley1948  Sekamelskahuvila  Mr. Blandings Builds His Dream House  James "Jim" Blandings Menkää naimisiin, tytöt!  Every Girl Should Be Married  tohtori Madison W. Brown1949  Olin mies-sotamorsian  I Was a Male War Bride  kapteeni Henri Rochard1950  Lavastettu "paratiisi"  Crisis  tohtori Eugene Norland Ferguson1951  Meistä juorutaan  People Will Talk  tohtori Noah Praetorius1952  Tilaa vielä yhdelle  Room for One More  George "Poppy" Rose Rakas, minä nuorrun  Monkey Business  tohtori Barnaby Fulton1953  Ihannevaimo  Dream Wife  Clemson Reade1955  Varkaitten paratiisi  To Catch a Thief  John "Cat" Robie1957  Unohtumaton rakkaus  An Affair to Remember  Nicolò "Nickie" Ferrante Ylpeys ja intohimo  The Pride and the Passion  kapteeni Anthony Trumbull Laivasto riemulomalla  Kiss Them for Me  komentajakapteeni Andy Crewson1958  Hätävalhe  Indiscreet  Philip Adams Lemmenlaiva  Houseboat  Tom Winters1959  Vaarallinen romanssi  North by Northwest  Roger O. Thornhill Operaatio Alushame  Operation Petticoat  komentajakapteeni Matthew T. "Matt" Sherman1960  Ruoho on vihreämpää aidan toisella puolella  The Grass Is Greener  jaarli Victor Rhyall1962  Minkin kosketus  That Touch of Mink  Philip Shayne1963  Charade – vaarallinen peli  Charade  Brian Cruikshank (aka Peter Joshua / Alexander "Alex" Dyle / Adam Canfield)1964  Iso susi kutsuu  Father Goose  Walter Christopher Eckland1966  Kävele, älä juokse  Walk, Don’t Run  Sir William RutlandLyhytelokuvat Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli1932  Singapore Sue  merimies1936  Fashions in Love 1944  The Shining Future Cary Grant Road to Victory

Lähteet


Viitteet

Aiheesta muualla


The ultimate Gary Grant pages
 Cary Grant NNDB:ssä

Luokka:77.4 Elokuvataide
Luokka:Englantilaiset näyttelijät
Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Luokka:Vaudeville-esiintyjät
Luokka:Hollywood Walk of Fame
Luokka:Vuonna 1904 syntyneet
Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit