Kylmänkukat

Kylmänkukat (Pulsatilla) ovat leinikkikasveihin kuuluva suku. Ne ovat läheistä sukua vuokoille (Anemone), joihin muun muassa Linné katsoi niiden kuuluvan. Kylmänkukkien noin 30 lajia ovat levinneet Pohjois-Amerikan preerioille ja Euraasian aroseuduille. 

 Tuntomerkit 
Kylmänkukat ovat melko matalia, lähes kauttaaltaan tuuheakarvaisia ruohoja. Niiden lehdet ovat hyvin kapealiuskaiset. Suuret, nuokkuvat ja kellomaiset kukat sijaitsevat yksittäin kukkavarsissa ja ne ovat väriltään usein punavioletista tummansiniseen. Niiden terä- ja verholehdet ovat yhdistyneet pelkiksi kehälehdiksi, ja niitä on yleensä kuusi. Emiö on suurikokoinen, heteet puolestaan lyhyitä. Kukinnan jälkeen kukkaperä ja emin vartalot alkavat kasvaa huomattavasti. Siitä kehittyy koristeellinen, pitkäkarvainen siemenkota. Kylmänkukat ovat kevään ensimmäisten kukkijoiden joukossa.

 Lajeja ja alalajeja 
 ahokylmänkukka eli etelänkylmänkukka (Pulsatilla pratensis)
 alppikylmänkukka eli kirsikylmänkukka (Pulsatilla alpina)
 keltakylmänkukka eli kelta-alppivuokko (Pulsatilla alpina subsp. sulphurea)
 armeniankylmänkukka (Pulsatilla armena)
 hallerinkylmänkukka (Pulsatilla halleri)
 hämeenkylmänkukka, vanha nimi kylmänkukka (Pulsatilla patens)
 idänkylmänkukka (Pulsatilla turczaninovii)
 kangasvuokko (Pulsatilla vernalis)
 kashmirinkylmänkukka (Pulsatilla wallichiana)
 ketokylmänkukka (Pulsatilla vulgaris)
 gotlanninkylmänkukka (Pulsatilla vulgaris subsp. gotlandica)
 pustankylmänkukka (Pulsatilla vulgaris subsp. grandis)
 lännenkylmänkukka eli tarhakylmänkukka (Pulsatilla vulgaris subsp. vulgaris)
 kiinankylmänkukka (Pulsatilla chinensis)
 kultakylmänkukka (Pulsatilla aurea)
 liilakylmänkukka (Pulsatilla × intermedia)
 pamirinkylmänkukka (Pulsatilla campanella)
 punakylmänkukka (Pulsatilla rubra)
 siperiankylmänkukka (Pulsatilla regeliana)
 sirokylmänkukka (Pulsatilla albana)
 vuorikylmänkukka eli vuorivuokko (Pulsatilla montana)

 Esiintyminen Suomessa 
Suomessa kasvaa luonnonvaraisena kolme tai neljä kylmänkukkalajia ja yksi lajiristeymä.Kurtto, A., Lampinen, R., Piirainen, M. & Uotila, P. 2019: Checklist of the vascular plants of Finland. Suomen putkilokasvien luettelo. — Norrlinia 34: 1–206. (s. 52.) Uhanalainen kangasvuokko (P. vernalis) kasvaa Etelä-Suomen kuivilla harjukankailla. Sen suuret valkoiset kukat ovat ulkopinnaltaan punertavat. Violettikukkainen hämeenkylmänkukka (P. patens) esiintyy hyvin harvinaisena Hämeenlinnan ympäristössä ja Karjalankannaksella. Kolmas laji on ketokylmänkukka (P. vulgaris), joka esiintyi aiemmin muinaistulokkaana, mutta hävisi 1930-luvulla. Se on levinnyt uudelleen 2000-luvulla luonnonvaraisena uustulokkaana Saaristomeren Öröhön. Neljäs laji on mahdollisesti ahokylmänkukka eli etelänkylmänkukka (P. pratensis), joka on havaittu kahdella Saaristomeren saarella, mutta jonka havaintoja pidetään toistaiseksi epävarmoina. Laji on saattanut levitä maahan osittain myös innokkaiden puutarhureiden siirtämänä. Nykyisin kasvatetaan puutarhoissa useita lajeja, kuten lännen- eli tarhakylmänkukkaa ja vuorikylmänkukkaa (P. montana).

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Kylmänkukat (Pulsatilla)
 Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Kylmänkukat (Pulsatilla)
 United States Department of Agriculture (USDA): Pulsatilla 
 Flora of China: Pulsatilla 
 Pherobase: Floral volatiles of Genus Pulsatilla 

*