Kekkosen III hallitus

Kekkosen III hallitus oli Suomen tasavallan 35. hallitus, joka toimi 659 päivän ajan 20. syyskuuta 1951 – 9. heinäkuuta 1953. Se oli Maalaisliiton, SDP:n ja RKP:n muodostama punamultahallitus.

Korean sota jyrkensi suurvaltapolitiikan kahtiajakoa ja pienten valtioiden puolueettomuudella katsottiin olevan uutta arvoa kiristyvässä ilmapiirissä. Pääministeri Urho Kekkonen luonnosteli suurta ulkopoliittista puhettaan pitkin syksyä 1951 ja sai sille joulun tienoilla presidentti J. K. Paasikiven hyväksynnän. Kekkonen joutui kuitenkin sappileikkaukseen, jolloin puhe jäi pitämättä. Sen keskeiset kohdat julkaistiin hänen toipilasaikanaan tammikuussa 1952 Maalaisliiton pää-äänenkannattaja Maakansassa ja puhetta alettiinkin kutsua pyjamantaskupuheeksi. Jukka Tarkka ja Allan Tiitta: Itsenäinen Suomi: seitsemän vuosikymmentä kansakunnan elämästä, s. 202. Helsinki: Otava, 1987.

Hallituksen toimikaudella syyskuussa 1952 Suomi sai suoritetuiksi loppuun sotakorvauksensa Neuvostoliitolle. Tämän kunniaksi järjestettiin Helsingin messuhallissa juhlatilaisuus, jossa puhuivat pääministeri Urho Kekkonen ja kauppa- ja teollisuusministeri Penna Tervo. Seppo Zetterberg (toim.): Suomen historian Pikkujättiläinen, s. 826. Porvoo-Helsinki: WSOY, 1987.

Kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeri Onni Peltonen sekä toinen maatalousministeri Matti Lepistö erosivat hallituksesta marraskuussa 1952 eduskunnan oikeusasiamies Paavo Kastari katsottua heidän menetelleen lain vastaisesti heidän toimiessaan Fagerholmin ensimmäisen hallituksen ministereinä vuonna 1949. Keväällä 1953 eduskunta asetti Peltosen ja Lepistön sekä heidän entiset ministeritoverinsa Aleksi Aaltosen ja Jussi Raatikaisen syytteeseen valtakunnanoikeudessa niin sanotun salaputkijutun vuoksi. Tarkka & Tiitta 1987, s. 205.

 Kokoonpano 

 Lähteet 

Luokka:Suomen hallitukset
Luokka:Urho Kekkosen politiikka