Lapinvero

Lapinvero tarkoitti osittain tarinoista, osittain historiallisista lähteistä tunnettua lappalaisten verottamista ja ryöstelyä esihistoriallisena ja varhais-historiallisena aikana, jolloin Lapiksi kutsutut Fennoskandian sisämaa-alueet olivat vielä eteläisten rannikkoseutujen kansojen ja -heimojen (maanviljelijöiden), ja myöhemmin valtioiden keskenään jakamaa eränkäynti- ja verotusaluetta. Lappalaisten kanssa käytiin myös paljon kauppaa. Lappalaisilta saatiin ennen kaikkea turkiksia, jotka olivat kysyttyjä ja arvokkaita Euroopan markkinoilla ja kauempanakin. Lappalaiset taas saivat muun muassa suolaa, metalliesineitä ja kankaita. 

Perinteisen näkemyksen mukaan lapinverotus oli usein raskas taakka lappalaisille, joille tehtiin väkivaltaa, jos nämä eivät maksaneet vaadittua määrää. Tarinoissa eri lapinkävijäryhmät saattoivat joskus verottaa toistensa lappalaiskyliä, jolloin verotus-oikeuksista syntyi kiistaa ja taisteluja. Osa nykytutkijoista katsoo, että lapinverossa oli alun perin kysymys kuitenkin rituaalisesta lahjojen vaihdosta, joka tunnetaan nykyisinkin joidenkin luonnonkansojen parissa, myös näiden kansojen suhteissa muihin kansoihin. Lahjojen vaihdossa oli kunnia antaa toiselle runsaasti ja yltäkylläisesti (kuten vieraanvaraisuudessa), ja se erosi siten omaa tuottoa tavoittelevasta kaupankäynnistä.

 Sanan merkitys 1600-luvun lopulla 

Vuonna 1673 Ruotsin kruunu halusi suosia Lapin asuttamista ja antoi julistuksen, joka takasi Lappiin muuttaville uudisasukkaille ikuisen vapautuksen sotaväenotoista, viidentoista vuoden vapautuksen veroista ja tämänkin jälkeen alhaisemman verotuksen. Tuon alhaisemman veron nimi oli myös lapinvero.

Katso myös
Erämaa
Erätalous

 Lähteet 



Viitteet

 Aiheesta muualla 
  Tarja Nahkiaisoja: ASUTUS JA MAANKÄYTTÖ 
INARISSA JA UTSJOELLA 1700-LUVUN PUOLIVÄLISTÄ VUOTEEN 1925 (Oikeusministeriön julkaisu 2006)

Luokka:Lapin historia
Luokka:Pohjoismaiden historia