Alfred Jodl

Alfred Josef Ferdinand Jodl (10. toukokuuta 1890 Würzburg – 16. lokakuuta 1946 Nürnberg) oli saksalainen kenraalieversti toisessa maailmansodassa. Jodl toimi Wehrmachtin pääesikunnan eli OKW:n operaatiopäällikkönä ja Wilhelm Keitelin sijaisena. Jodl tapasi Adolf Hitlerin jo vuonna 1923 ja kuului myöhemmin tämän tärkeimpiin sotilasneuvonantajiin.

 Ensimmäinen maailmansota 

Jodl valmistui 1910 Münchenin kadettikoulusta ja liittyi armeijaan tykistöupseerina. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän toimi tykistöpatteriupseerina ja palveli länsirintamalla 1914–1916 ja haavoittui kahdesti. Vuonna 1917 hän palveli lyhyen ajan itärintamalla, kunnes palasi länteen esikuntaupseeriksi. Sodan jälkeen Jodl pysyi asevoimissa liityttyään Versailles’n rauhansopimuksella rajoitettuun Reichswehriin.

 Hitlerin esikunnassa 
Jodl ylennettiin 1935 kenraalimajuriksi. Anschlussin jälkeen 1938 Jodl komennettiin Wieniin 44. tykistörykmentin komentajaksi. Samana vuonna Jodlista tuli pääesikunnan eli OKW:n operatiivisen osaston päällikkö ja sodan aikana johtoesikunnanpäällikkö. Jodlin tehtäviä oli pitää Hitler sotilaallisen tilanteen tasalla. Hän neuvotteli päivittäin Hitlerin kanssa ja muunsi tämän suunnitelman konkreettisiksi strategioiksi. Hänestä tuli kansallissosialistisen puolueen kannattaja. Hitler ylensi Alfred Jodlin kenraalieverstiksi vuonna 1944.

 Oikeudenkäynti 

pienoiskuva|Alfred Jodl allekirjoittaa antautumisasiakirjan 7. toukokuuta 1945.

Jodl allekirjoitti 7. toukokuuta 1945 Saksan ehdottoman antautumisen liittoutuneille. Hänet pidätettiin ja häntä syytettiin Nürnbergin oikeudenkäynnissä salaliitosta tarkoituksena tehdä rikoksia rauhaa vastaan, hyökkäyssodan suunnittelusta, käynnistämisestä ja käymisestä, sekä sotarikoksista ja rikoksista ihmisyyttä vastaan. Hyvin merkityksellinen todiste häntä vastaan oli Hitlerin kansainvälisen oikeuden vastaisen Kommando-käskyn kumoamatta jättäminen. Käsky määräsi kaikki Saksan alueella tavatut kommandot – ilman sotilaspukua tavatut vihollissotilaat ja vakoojat – teloitettavaksi siinäkin tapauksessa, että nämä antautuisivat.

 Kuolema ja syyttömäksi julistaminen
Jodl todettiin syylliseksi kaikkiin neljään syytekohtaan ja tuomittiin kuolemaan. Hänen pyyntöään saada kuolla ampumalla ei otettu huomioon, vaan hänet hirtettiin 16. lokakuuta 1946. Hän pyysi ja sai viimeiseksi asukseen saksalaisen jalkaväkisotilaan puvun ja saappaat. Viime töikseen hän itse äärimmäisen pikkutarkasti silitti pukunsa, kiillotti saappaansa ja siivosi vankisellinsä. Hän käveli sotilaallisesti marssien viimeisen matkansa hirttolavalle. Ennen kuolemantuomion täytäntöönpanoa hän lausui viimeisiksi sanoikseen: ”Ich grüße Dich, mein ewiges Deutschland” (”Tervehdin sinua, ikuinen Saksani”).

Müncheniläinen tuomioistuin kumosi 28. helmikuuta 1953 Jodlin kuolemantuomion ja julisti hänet syyttömäksi rikoksiin ihmiskuntaa vastaan. Hänen omaisuutensa, joka oli takavarikoitu vuonna 1945, palautettiin hänen leskelleen Luise Jodlille.Hubert Beckers, Alfred Jodl, Shoa.de. haettu 7.5.2007. (Vanhentunut linkki) Arkistoitu

 Lähteet 

Aiheesta muualla

Venäjän federaation valtionarkiston kuva: Alfred Jodl teloituksen jälkeen

Luokka:Saksalaiset toisen maailmansodan sotilaat
Luokka:Saksalaiset kenraalit
Luokka:Saksan puolustusministerit
Luokka:Saksalaiset teloitetut
Luokka:Sotarikoksista teloitetut
Luokka:Vuonna 1890 syntyneet
Luokka:Vuonna 1946 kuolleet
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit