Kallion II hallitus

Kallion II hallitus oli Suomen tasavallan 13. hallitus. Se oli Maalaisliiton ja Kokoomuksen muodostama porvarillinen vähemmistöhallitus, joka toimi 348 päivän ajan 31. joulukuuta 1925 – 13. joulukuuta 1926.

Edellisen pääministerin Antti Tulenheimon jätettyä hallituksensa eronpyynnön, heräsi keskustelua hallitusvastuun siirtämisestä sosialidemokraateille, mutta SDP:n päättävät elimet eivät vielä olleet tehneet tähän oikeuttavaa päätöstä. Tulenheimon hallituksen kulkulaitosministerinä toiminut Kyösti Kallio yritti saada hallitukseensa mukaan myös RKP:n, mutta eri kieliryhmien välit olivat kärjistyneet jo molemminpuolisen pistelyn asteelle. Tulenheimon hallitus oli muun muassa poistattanut ruotsinkieliset nimi- ja opastekyltit suomenkielisten alueiden rautatieasemilta, eikä uusi pääministeri osannut ruotsia, missä oli kylliksi syytä eriseuraisuudelle. Niinpä RKP alkoi hakeutua useissa asioissa yhteistyöhön sosialidemokraattien kanssa, joiden piirissä aitosuomalaisuudella ei juuri ollut kannatusta. Eskelinen, Heikki: Itsenäisyytemme vuosikymmenet, s. 63–64. Helsinki: Yhtyneet Kuvalehdet, 1966. 

Kallion toinen hallitus pyrki jatkamaan edeltäjiensä työtä. Hallitusohjelmassaan se katsoi tehtäväkseen maatalouden, teollisuuden ja liike-elämän tukemisen sekä kansan sivistystason nostamisen. Edelleen hallitus ohjelmassaan lupasi myös jatkaa toimenpiteitä kieltolain aiheuttamaa alkoholin salakuljetusta ja väärinkäyttöä vastaan. Hallitusohjelman mukaan se myös pyrki "voimiensa mukaan huolehtimaan armeijan hengen eheyttämisestä ja siveellisen tason kohottamisesta".

Ulkopolitiikassa Kallion hallitus ulkoministerinsä, professori E. N. Setälän johdolla teki Suomen historian ehkä kauaskantoisimman aloitteen esittäessään Kansainliitossa kansainvälisen talousavun myöntämistä hyökkäyksen kohteeksi joutuneelle valtiolle. Tämä suunnitelma hyväksyttiin monien neuvotteluvaiheiden jälkeen vuonna 1930, mutta Yhdistynyt kuningaskunta, jonka maksettaviksi pääosa suunnitelmaa toteutettaessa tarvittavista summista olisi tullut, ei koskaan ratifioinut sopimusta, vaikka se myönsikin asian tärkeyden ja kaukonäköisyyden. Kansainvälisen tilanteen kiristyessä 1930-luvun mittaan suunnitelma hautautui eikä suurvaltojen aggressiivisen politiikan jalkoihin jääneille pienille valtioille ollut Kansainliitosta tässäkään apua.

Hallitus kärsi pääministeri Kyösti Kallion ja presidentti Lauri Kristian Relanderin kylmistä suhteista ja kaatui RKP:n 23. marraskuuta 1926 tekemään välikysymykseen puolustuslaitoksen taloudellisesta epäsäännöllisyydestä. 

 Kokoonpano 
MinisteriTehtävissäPuolue PääministeriKyösti Kallio 31.12.1925–13.12.1926Maalaisliitto  UlkoasiainministeriEmil Setälä 31.12.1925–13.12.1926Kokoomus  OikeusministeriUrho Castrén 31.12.1925–13.12.1926Kokoomus SisäasiainministeriGustaf Ignatius 31.12.1925–13.12.1926Kokoomus  PuolustusministeriLeonard Hjelmman  31.12.1925–13.12.1926Kokoomus  ValtiovarainministeriKyösti Järvinen31.12.1925–13.12.1926Kokoomus  OpetusministeriLauri Ingman 31.12.1925–13.12.1926Kokoomus  MaatalousministeriJuho Sunila 31.12.1925–13.12.1926  Maalaisliitto  ApulaismaatalousministeriVihtori Vesterinen 31.12.1925–13.12.1926   Maalaisliitto  Kauppa- ja teollisuusministeriTyko Reinikka 31.12.1925–13.12.1926Maalaisliitto SosiaaliministeriKalle Lohi 31.12.1925–13.12.1926Maalaisliitto  Kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriJuho Niukkanen31.12.1925–13.12.1926Maalaisliitto

Hallituksen puoluejakautuma

 Puolue 31.12.1925 13.12.1926 Kokoomus 6 6 Maalaisliitto 6 6

Lähteet

 Aiheesta muualla 
 Kallion II hallituksen ohjelma. 

Luokka:Kyösti Kallio
Luokka:Suomen hallitukset