FC Lahti

FC Lahti on lahtelainen jalkapalloseura, jonka edustusjoukkue pelaa kaudella 2025 Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Ykkösliigassa. FC Lahti pelaa kauden kaikki kotiottelunsa Toolpoint Areenalla.

FC Lahti perustettiin vuonna 1996, kun FC Kuusysin ja Lahden Reippaan edustusjoukkueet yhdistettiin. Veikkausliigassa se on pelannut kausilla 1999–2010 ja uudelleen kaudesta 2012 alkaen. Seura on saavuttanut Veikkausliigan pronssia kausilla 2008 ja 2014 sekä Suomen Cupin hopeaa kaudella 2002.

Vuonna 2018 perustettiin FC Lahti A-joukkue, joka aloitti A-poikien SM-sarjassa. Joukkue korvasi Kakkosesta pudonneen FC Lahti Akatemian. Muita juniorijoukkueita A-junioreista F-junioreihin hallinnoi FC Reipas.

 Historia 

 Alkuvuodet Ykkösessä 
FC Lahti perustettiin 7. marraskuuta 1996 jatkamaan FC Kuusysin ja Lahden Reippaan perinteitä. Reipas ja Kuusysi päättivät keskittyä jatkossa vain junioritoimintaan ja naisjalkapalloon. FC Lahti aloitti kaudella 1997 Kuusysin 1. divisioonan etelälohkon sarjapaikalla ja reservijoukkueeksi perustettu Pallo-Lahti 2. divisioonassa Reippaan sarjapaikalla. Joukkueen valmentajana ja managerina toimi Harri Kampman apunaan Esa Pekonen. 

Joukkue kasattiin perustajaseurojen parhaimmistosta. Pelaajistosta tulikin täysin lahtelainen muutamaa ulkomaalaispelaajaa lukuun ottamatta. Myös paikallinen yrityselämä lähti innolla tukemaan FC Lahtea. Mustat paidat nousivat heti alussa joukkueen tunnusmerkiksi - kokomusta voitti jopa paitojen väristä järjestetyn yleisöäänestyksen. FC Lahden ensimmäinen kausi alkoi kuitenkin pelillisesti vaisusti. Kesän koittaessa peli kuitenkin parani, ja lopulta sijoitus lohkossa oli toinen.

pienoiskuva|upright|FC Lahden aiempi logo.
Seuraavalla kaudella FC Lahden selkeä tavoite oli nousta Veikkausliigan, mitä helpotti liigan laajentuminen kahdentoista joukkueen sarjaksi. Pelaajisto muuttui varsin paljon. Neljän ulkomaalaisvahvistuksen Lahti sai kovan luokan paluumuuttajan, kun Ajaxissakin pelannut Petri Tiainen liittyi joukkueeseen. Kesken kauden Lahteen palasi myös Ismo Lius. Alkukaudesta nousuhaaveet kokivat kuitenkin kolauksen, kun päävalmentaja Harri Kampman siirtyi Skotlannin pääsarjassa pelaavan Motherwellin manageriksi. Kakkosvalmentaja Esa Pekonen otti ohjat käsiinsä ja tekikin erinomaista työtä, sillä Lahti voitti lohkonsa ja varmisti nousunsa yläloppusarjassa jo kolme kierrosta ennen kauden päätöstä. Lisäksi FC Lahti voitti Ykköscupin ja eteni Suomen Cupissa 16 parhaan joukkoon.

 Liigataival alkaa 

Ensimmäisen liigakaudeksi joukkue muuttui jälleen. Kapteeni Tero Penttilä siirtyi Hakaan, ja mustapaitojen rinkiin liittyivät kokeneet Jarkko Koskinen, Petri Järvinen ja Rodrigo. Lisäksi Kirkkonummelta hankittiin lupaava Mika Väyrynen.  

Menestys liigassa ei kuitenkaan vastannut odotuksia. Valmentaja Pekonen sai lähteä ja tilalle nousi Jari Pyykölä. Pekonen palasi joukkueeseen loppukaudesta, tosin pelaajana. FC Lahden riveissä pelasi kauden aikana seitsemän ulkomaalaista, mikä vaikutti osaltaan joukkuehenkeen. Kausi päättyi karsintaotteluihin FF Jaroa vastaan, joissa Lahti pelastui lopulta Jarkko Koskisen rangaistuspotkumaalilla. 

Toinen liigakausi toi sijoituksen kahdeksantena. Kausi alkoi heikosti, mutta syksyllä peli kulki ja sarjapaikka varmistui. Jari Pyykölä ajoi joukkueeseen kurinalaista joukkuepuolustamista ja antoi vastuuta nuorille pelaajille. Taloudellisesti merkittävin uutinen oli Petri Pasasen siirto AFC Ajaxiin. Lisäksi Heikki Haara siirtyi kauden aikana Wimbledon FC:hen.

Kausi 2001 oli tuloksellisesti vaihteleva. Alkukaudesta pisteitä kertyi puolustavalla taktiikalla niukasti. Valmentaja Jari Pyykölä muutti kuitenkin pelisuunnitelmaa hyökkäävämmäksi, mikä toimi myös tuloksellisesti. Syksyllä peli jatkui yleisöystävällisenä, mutta joukkue menetti tehokkuutensa. Veikkausliiga päättyi FC Lahden osalta yhdeksänteen sijaan. Tavoitteena ollut kahdeksan parhaan joukkoon sijoittuminen valui käsistä, kun viimeisellä kierroksella KuPS vei pisteet ja nousi Lahden ohi. 

Mustapaitojen pelaajat nousivat maajoukkueeseen laajalla rintamalla. U21-joukkueessa pelasivat Jarno Heinikangas ja Tuomas Haapala. Alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa lahtelaisista pelasivat Teemu Lampinen ja Jukka Hirvonen. 18-vuotiaiden EM-kotikisoissa pelasi kolme lahtelaista: Henri Ahonen, Janne Hannula ja Pekka Lagerblom. Kauden aikana Lahti solmi myös milanolaisen Interin kanssa satelliittiseurasopimuksen. Resurssien puutteen vuoksi hallitus päätti lakkauttaa reservijoukkue FC Pallo-Lahden toiminnan.

 Kampmanin paluu 

pienoiskuva|500px|Harri Kampmanin vuosien aikana FC Lahti saavutti parhaat sijoituksensa Veikkausliigassa, ennen pronssista kautta 2008.
Seuraava kausi alkoi tutun valmentajan johdolla, kun Harri Kampman palasi Motherwellin ja Tampereen kierrokseltaan Lahteen. Seura asetti tavoitteekseen kuudennen sijan sarjassa. Kampmanin mukanaan tuoma aggressiivisen karvauspeli toimi varsinkin keskikesällä mallikkaasti. Nuo keskikesän pelit pelattiin poikkeuksellisesti Kisapuistossa. Joukkue olikin tavoitteessaan vielä yläloppusarjan alkaessa, mutta heikko syksy pudotti sijoituksen kahdeksanneksi. Suomen Cupissa tulos oli kuitenkin parempi. Gnistania vastaan joukkue oli pitkään pulassa, mutta Lahti voitti pelin lopulta numeroin 2–0. Välierässä Allianssia vastaan sankariksi nousi Gabor Bardi rangaistuspotkutorjunnoillaan. Joukkue taisteli itsensä finaaliin asti, mutta ei kyennyt loppuottelussa kaatamaan vahvaa Hakaa. 

Kaudeksi 2003 FC Lahti sai kaksi kovaa, kokenutta ja tuttua vahvistusta. Uusina niminä seuraan liittyivät Jukka Koskinen ja Tommi Kautonen. Surkeasta kauden aloituksesta huolimatta joukkue saavutti siihen astisen liiga-aikansa parhaan sijoituksen ollen viides. Joukkue oli pelaajistoltaan lähes täysin lahtelainen. Suomen Cup päättyi masentavasti Käpylän Pallolle kärsittyyn tappioon. Kauden päätteeksi loistavan kauden pelannut Pekka Lagerblom siirtyi Saksaan ja Werder Bremeniin. 

Kausi 2004 muistetaan ennen kaikkea Jari Litmasen paluusta kotikaupunkiinsa. Litmasen myötä FC Lahti sai valtavasti mediahuomiota. Ensiesiintymisensä Litmanen teki Liigacupin finaalissa, jonka Allianssi lopulta vei nimiinsä. Kokoonpano muuttui muutenkin, sillä Michail Slawuta ei jatkanut joukkueessa ja Tuomas Haapala sekä Niki Helenius siirtyivät MyPaan. Lahden paitaan siirtyi U21-maalivahti Tatu Niskanen. 

Kauden avausottelussa Lahden Stadionilla oli todellinen yleisöryntäys, kun 12850 lahtelaista halusi nähdä Litmasen paluun. Veikkausliiga kulki lahtelaisittain kohtalaisesti, mutta liian monet tasapelit toivat lopulta sijan seitsemän. Joukkue kärsi tappioita koko kaudella vain kuusi eli saman määrä kuin hopeaa ottanut Allianssi. Suomen Cupissa joukkue eteni kahdeksan parhaan joukkoon. Cup-taival päättyi 8. kierroksella Valkeakoskella. Njazi Kuqi vakuutti Birminghamin ja solmi kauden päätteeksi 3,5-vuotisen sopimuksen Valioliigaan.

2005 Lahti teki muutamia nimekkäitä hankintoja (mm. Mika Kottila) ja joukkue nostettiin mediassa jopa mestarisuosikiksi. Liigacupin finaalissa Lahti kohtasi jälleen Allianssin, mutta pokaali matkasi taas Vantaalle. Veikkausliigakausi käynnistyi jälleen tahmeasti. Kun puolustuksen loukkaantumistilanne helpotti, näkyi se heti tuloksissa ja joukkue sai myös kaivattuja voittoja. Loppusijoitus oli kuudes. Suomen Cupissa FC Lahti taipui vasta semifinaalin rangaistuslaukauskilpailussa TPS:lle. Christian Sund siirtyi maaliskuussa Norjan Stabækiin. Kauden jälkeen myös Kari Arkivuo muutti Norjaan Sandefjordin joukkueeseen. Päävalmentaja Harri Kampmanin työsopimus purettiin värikkäiden vaiheiden jälkeen loppuvuodesta.

 Muurisen aika 

Uusi kausi alkoi Antti Muurisen johdolla. Alkukautta varjostivat etenkin kotiotteluissa ilmennyt tehottomuus ja loukkaantumiset. Christian Sundin paluu sai kuitenkin pelin taas toimimaan ja pistepussi alkoi karttua parempaan tahtiin. Ensimmäistä kauttaan Muurisen komennossa pelannut FC Lahti sijoittui Veikkausliigassa kahdeksanneksi. Kauden jälkeen Tommi Kautonen, Mika Kottila ja Jarkko Koskinen päättivät menestyksekkäät uransa.

Muurisen toisella kaudella peli kulki vaihtelevasti ja sijoitus löytyi jälleen keskikastista - tällä kertaa sijalta kahdeksas. Kauden kohokohta oli Liigacupin voitto huhtikuussa. Inter kaatui seuran historian kolmannessa finaalissa rangaistuspotkuilla. Antti Muurinen teki elokuussa sopimuksen HJK:n kanssa ja sai tästä kritiikkiä erityisesti lahtelaisfaneilta. Lopulta Muurinen siirtyikin kesken kauden helsinkiläisseuraan. Lahden loppukauden valmentajana toimi kakkosluotsi Luciano Martins.

 Mäkelän aika 

Kaudeksi 2008 Lahden valmentajaksi tuli seurassa aikaisemmin pelannut Ilkka Mäkelä. Pelaajisto muuttui hallitusti ja vain neljä (Slawuta, Hauhia, Taulo ja Sund) enemmän pelannutta miestä vaihtoi maisemaa. Mäkelä muutti joukkueen taktiikkaa puolustavammaksi ja toi mukanaan tiukan prässipelin. Talvikaudella peli kulki mainiosti ja liigacupissa Lahti eteni aina välieriin asti, jossa TPS kuitenkin osoittautui vahvemmaksi. Kauden kynnyksellä pitkään palvellut toiminnanjohtaja Jussi Lumio siirtyi syrjään ja tilalle tuli markkinointi- ja myyntijohtajan tehtäviä yritysmaailmassa hoitanut Milko Marsala. 

Lahti aloitti kauden vahvasti ja pysytteli tiiviisti sarjataulukon kärkisijoilla. Joukkue pelasi liikkuvaa ja viihdyttävää peliä. Heinäkuun alussa hyvää kautta pelannut Berat Sadik siirtyi Saksan Bundesliigan Arminia Bielefeldiin. Heinäkuussa kaikkien aikojen suomalaisjalkapalloilija Jari Litmanen liittyi Lahden harjoitusrinkiin ja teki huikean paluun pelikentille 11. elokuuta ottelussa Kuopion Palloseuraa vastaan. Lahden 8–1-voittoon päättyneessä ottelussa reilut puoli tuntia pelannut Litmanen teki kaksi maalia ja syötti kaksi osumaa.  

Lahti taisteli sijoituksista kärjen tuntumassa kauden loppuun asti. Jonne Kemppisen viime hetken maali kauden toiseksi viimeisessä ottelussa IFK Maarianhamnia vastaan siirsi mahdollisuuden voittaa pronssia kauden viimeiseen otteluun, jossa FC Lahti kohtasi HJK:n. Lahti voittikin HJK:n Finnair Stadiumilla 0–1 Drilon Shalan maalilla. Historiallista pronssijuhlaa todisti helsinkiläisten lisäksi noin 500-600 Lahdesta saapunutta kannattajaa. 

Kausi 2009 alkoi Uusi Lahti Cupin voitolla. Helmikuun puolessa välissä toimitusjohtaja Milko Marsala siirtyi uusien haasteiden pariin ja Urpo Karjalainen otti hänen tehtävänsä väliaikaisesti hoitoonsa . Myöhemmin keväällä toimitusjohtajaksi valittiin Hasse Kallström . Joukkue kärsi koko talvi- ja kevätkauden suuresta määrästä loukkaantumisia. Liigacupin otteluissa Lahden kokoonpanossa nähtiin välillä suuri määrä juniori-ikäisiä pelaajia. Varamiehisistä kokoonpanoista huolimatta FC Lahti eteni jatkoon alkulohkostaan ja taipui puolivälierässä vasta rangaistuspotkukilpailussa. Pahin takaisku tuli helmikuussa, kun Rafael loukkasi harjoitusottelussa IFK Mariehamnia vastaan polvensa ja joutui useaksi kuukaudeksi sivuun pelikentiltä . Kuntoutuminen eteni kuitenkin odotettua nopeammin ja kauden alkaessa Rafael oli jo palannut joukkueharjoituksiin. Myös paluu kentille tapahtui jo toisessa sarjaottelussa. 

FC Lahti lähti kauteen edellisvuoteen nähden varsin pienin kokoonpanomuutoksin. Pyry Kärkkäinen siirtyi talven aikana HJK:hon ja Pekka Kainu Vaasan Palloseuraan. Lisäksi vähän pelannut Eetu Sassila siirtyi Ykkösen PK-35:een. FC Lahti vahvistui MyPa:sta tulleella Mohamed Fofanalla sekä koeaikanaan vakuuttaneilla City Starsin Toni Huuhkalla ja FC Hämeenlinnan Jussi Heikkisellä. Kauden kynnyksellä joukkueeseen liittyi vielä paluumuuttaja Niki Helenius. Jari Litmanen pelasi keväällä Liigacupin otteluita Lahden paidassa ja teki lopulta kolme päivää ennen kauden avausottelua vuoden jatkosopimuksen FC Lahden kanssa.

Kausi Veikkausliigassa alkoi hyvin, ja joukkue jatkoi edellisellä kaudella alkanutta tappiottomien otteluiden putkea kuudella. Se teki näin myös uuden seuraennätyksen. Kuitenkin loukkaantumiset koettelivat ryhmää jo alkukaudella. Jussi Heikkinen ja Jukka Veltheim loukkaantuivat heti kauden alussa ja liittyivät saman kohtalon harjoituskaudella kokeneen Mika Hännisen seuraan. Pelillisesti kesä jatkui haparoiden. Europelit kuormittivat entisestään loukkaantumisista kärsinyttä joukkuetta, ja heinäkuun liigaotteluissa nähtiin ajoittain varamiehinen lahtelaisryhmä. Hienojen europeliotteiden vastapainoksi pelit kotimaassa takkusivat, ja joukkue vakiinnutti paikkansa sarjataulukossa alemmassa keskikastissa. Kahden ottelun visiitti Kisapuistoon oli yhtä monen tappion myötä pelillisesti epäonnistunut. Lopulta kausi päättyi liigassa odotuksia heikompaan 11. sijaan. Cupissa Lahti selvisi välieriin asti, mutta Inter oli Lahden Stadionilla liian vahva ja jatkoi lopulta mestariksi asti.

Talven aikana FC Lahti menetti edelliskauden runkopelaajistaan maalivahti Viktor Szentpeterin sekä Konsta Hietasen, Kalle Eerolan ja Italiaan siirtyneen Henri Toivomäen. Lisäksi useita vähemmän pelanneita pelaajia siirtyi toisaalle. Juha Tuomi nostettiin ykkösmaalivahdiksi ja toisen paikan otti Janne Leino (FC City Stars). Hyökkäystä vahvistamaan hankittiin FC Hämeenlinnasta edelliskauden Ykkösen maalikuningas Pekka Sihvola. Lainassa ollut puolustaja Jarkko Värttö siirtyi vakituisesti joukkueen riveihin. Lisäksi joukkueeseen liittyivät Janne Törmänen (Klubi-04), Ibrahim Köse (Reipas-A) ja Juho-Matti Heikari (Reipas-A). Liigacupissa ja kevään harjoitusotteluissa joukkueen otteet olivat heikkoja. Erityisesti topparikaksikon Haara - Moilanen pitkät loukkaantumiset aiheuttivat puolustuspeliin haasteita. Kauden alla vielä myös kolmas toppari Toni Huuhka loukkasi sääriluunsa, joten Lahti oli pakotettu hankkimaan joukkueeseen täydennyksiksi Tennant McVean ja Hugo Mirandan. Kaksi vuorokautta ennen avausottelua julkistettiin Jari Litmasen jatkosopimus seuran kanssa. Kausi alkoi tuloksellisesti huonosti, eikä kesäkuukausien ottelut tuoneet parempia tuloksia. Henri Toivomäki, Berat Sadik ja Kalle Eerola palasivat kesken kauden joukkueeseen ja joukkue nousi viimeiseltä sijalta kaksi kierrosta ennen sarjan päätöstä kolmen ottelun voittoputken myötä. IFK Mariehamnia vastaan joukkue jäi tasapeliin ja viimeisestä ottelusta oli käytännössä otettava voitto sarjapaikan säilyttämiseksi. Lahti johti viimeistä ottelua vielä tauolla 0–2, mutta TPS onnistui kääntämään pelin edukseen ja FC Lahden 12 vuoden liigataival päättyi putoamiseen.

 Kautosen aika 
Ykköseen Lahti asetti yhden tavoitteen: Paluun pääsarjaan. Tommi Kautosen valmentama Kuhnuri-nippu onnistui tavoitteessaan ja varmisti sarjanousun jo ennen viimeistä kierrosta. Kausi 2012 alkoi takellellen. Lahti kamppaili elokuussa vielä putoamista vastaan, mutta kurssi kääntyi, kun kamerunilainen Tuco liittyi FC Lahteen. Loppukaudesta Lahdessa taisteltiin vielä mitalista, mutta hyvä kiri ei riittänyt aivan palkintopallille. Myös kausi 2013 alkoi samalla kaavalla. Lahti oli luisunut Veikkausliigan jumboksi. Seurajohto päätti vapauttaa Tommi Kautosen tehtävistään ja tilalle astui Juha Malinen. Hän saikin Kuhnurit edelliskauden kiriin, mutta sekään ei riittänyt tuomaan Lahteen mitalia.

 Korkeakunnaksen aika 
Toni Korkeakunnas otti vastaan päävalmentajan pestin kaudelle 2014. Heti ensimmäisellä kaudella Korkeakunnaksen alaisuudessa Kuhnurit nappasivat seurahistorian toiset pronssimitalit ja paikan Eurooppa Liigan karsintaan. Europeleissä tie vei Ruotsiin kesällä 2015, mutta kyyti oli liian kylmää. Kentällä nähtiin Korkeakunnaksen aikana jäähyväisiä, kun kotiin palannut Petri Pasanen ja Rafael lopettivat FC Lahden paidassa. Kentän ulkopuolella FC Lahti kehittyi ja rakensi seurayhteistyöverkostoaan sekä kotimaisten että ulkomaalaisten suurseurojen kanssa. Seurayhteistyö toi Lahteen lupaavia nuoria pelaajia, joiden johdolla Lahti nappasi jälleen paikan Euroopan kentille kaudeksi 2018. Europelikaudesta tuli lopulta vaisu ja Korkeakunnas vapautettiin tehtävistään syksyllä.

 Stadion 

FC Lahti on pelannut kotiotteluitaan sekä Lahden stadionilla että Kisapuistossa. Stadionin kapasiteetti on 7 465 ja Kisapuiston 3 187.

 Kannattajat 

FCLK eli FC Lahden Kannattajat aloitti toimintansa FC Lahden ensimmäisessä ottelussa. Se on sittemmin kasvanut yhdeksi merkittävimmistä suomalaisista kannattajaryhmistä. FCLK koostuu lähinnä nuorista miehistä, mutta mukaan on tullut myös naisia. Otteluissa ryhmä kannustaa joukkuettaan laulaen ja on tullut tunnetuksi muutenkin värikkäästä esiintymisestään. 

FCLK järjestää kauden aikana bussireissuja Veikkausliigan ja Suomen Cupin vierasotteluihin.

 Organisaatio 

FC Lahti ry perustettiin vuonna 1996. Seuran toiminta säilyi yhdistyspohjaisena yli vuosikymmenen, kunnes tarve uudenlaiselle toimintamuodolle nousi esiin. Kesällä 2008 perustettiin FC Lahti Oy, jonka hoitoon ry:n jalkapalloliiketoiminta siirrettiin saman vuoden joulukuussa. FC Lahti ry. jäi toimimaan seuran taustayhdistykseksi. Osakeyhtiön ensimmäisen vaiheen osakeanti tuotti 250 000 euron pääoman. Osakkeita merkitsivät 32 henkilöä tai muuta tahoa, joiden joukossa olivat esimerkiksi Jari Litmanen, Joonas Kolkka, puheenjohtaja Urpo Karjalainen, toiminnanjohtaja Milko Marsala, ex-toiminnanjohtaja Jussi Lumio ja valmentaja Ilkka Mäkelä sekä FC Kuusysi. 

Johtohenkilöt

FC Lahti ry.

Puheenjohtajat
  Kari Salmi 1996–1998
  Erkki Puolakka 1998–2000
  Risto Saloranta 2000–2006
  Urpo Karjalainen 2006–2010  Toiminnanjohtajat
  Jukka Soikkeli 1998
  Jussi Lumio 1998–2000
  Petri Tiainen 2000–2002
  Jussi Lumio 2002–2008
  Milko Marsala 2008

FC Lahti Oy

Hallituksen puheenjohtajat
  Urpo Karjalainen 2008–17.4.2010
  Mika Halttunen 17.4.2010–   Toimitusjohtajat
  Milko Marsala 2008–2009
  Urpo Karjalainen (väliaikainen) 2009
  Hasse Kallström 2009–2010
  Jussi Lumio (väliaikainen) 2010
  Ari Koskinen 2011–2012
  Hasse Kallström 2013
  Tomi Honkanen 2014–2019
  Juho-Matti Heikari 2019–

 Pelaajat ja valmentajat 
 Nykyinen joukkue 
Tilanne 6. huhtikuuta 2025.</small>

|-

 Valmennus ja taustat 

 Päävalmentaja: Gonçalo Pereira
 Joukkueenjohtaja: Jussi Juurikka
 Valmentaja: Kari Arkivuo
 Valmentaja: João Pires
 Maalivahtivalmentaja: Mikko Känkänen
 Fysiikkavalmentaja: Mika Heino
 Huoltaja: Pekka Penttinen

 Entiset pelaajat 

 Ulkomaalaispelaajat 

Ulkomaalaispelaajat ovat aina olleet osa FC Lahden kokoonpanoa. Vielä yhdelläkään kaudella joukkueen kokoonpano ei ole muodostunut puhtaasti kotimaisista jalkapalloilijoista. Tämä on tuonut uutta ja erilaista väriä lahtelaiseen jalkapallokulttuurin. Porin Jazzin 90-luvun alussa aloittama brasialaispelaajien palkkaamisbuumi näkyi myös FC Lahden pelaajistossa vielä vuosituhannen vaihteeseen asti. Myöhemmin ulkomaalaispelaajia on hankittu monipuolisemmin eri maista. Liigataipaleen ensimmäisinä vuosina joukkueessa pelasi määrällisesti paljon ulkomaalaisia, mutta on huomattava monen uran jääneen Lahdessa hyvin lyhyeksi. 

1997
  David Moore
  Luciano (Luciano Luis Martins Turconi)
  Zsolt Dávid
  Gábor Árki
  David Hunter
  Mihail Korotajev
  Vjatseslav Kuzin
  Simon Livett
  Anatoli Novozilov

1998
  Deco (Anderson Correa da Silva)
  Juliano
  Bli
  David Hunter
  Andrew Todd
  Pinduca (Paulo Cardoso Pimentel)
  Luciano (Luciano Luis Martins Turconi)

1999
  Bola (João Batista Pereira)
  Deco (Anderson Correa da Silva)
  Antal Simon
  Rodrigo (Rodrigo Martins Vaz)
  Luciano (Luciano Martins Turconi)
  Björn Hofvendahl
  Péter Kovács

2000
  István Hámori
  Robert Kjellin
  Deco (Anderson Correa da Silva)
  István Kasza
  Marko Kristal
  Indrek Zelinski
  Jószef Nyikós

2001
  István Hámori
  Oleg Ivanov
  László Medgyesi
   Cesar Pachà

2002
  István Hámori
  Gábor Bardi
  Magnus Samuelsson

2003
  István Hámori
  Michał Sławuta
  Igor Rodrigues

2004
  Michał Sławuta
  Noam Surrier  2005
  Michał Sławuta
  Rafael (Rafael Pires Vieira)

2006
  Michał Sławuta
  Márcio (Márcio Meireles)
  Rafael (Rafael Pires Vieira)

2007
  Michał Sławuta
  Rafael (Rafael Pires Vieira)

2008
  Viktor Szentpéteri
  Rafael (Rafael Pires Vieira)

2009
  Viktor Szentpéteri
  Mohamed Fofana
  Rafael (Rafael Pires Vieira)

2010
  Hugo Miranda
  Tennant McVea
  Mohamed Fofana
  Rafael (Rafael Pires Vieira)

2011
  Hugo Miranda
  Rafael (Rafael Pires Vieira)

2012
  Viktor Szentpéteri
  Hendrik Großöhmichen
   Edgar Bernhardt
  Ariel Ngueukam
  Rafael (Rafael Pires Vieira)

2013
  Jean Fridolin Nganbe Nganbe
  Vini Dantas
  Ariel Ngueukam
  Rafael (Rafael Pires Vieira)

2014
  Hassan Sesay
   Hafid Salhi
  Ariel Ngueukam
  Rafael (Rafael Pires Vieira) 2015
  Hassan Sesay
  Leandro Motta
  Matheus Alves
  Rafael (Rafael Pires Vieira)

2016
  Hassan Sesay
  Boris Tatar
  Ivan Solovjov
  Pavel Osipov
  Aleksandr Vasjutin
  Euller (Euller da Silva Rodrigues)
  Bonilha (Wallace Bonilha Felix)
  Rafael (Rafael Pires Vieira)

2017
  Henri Anier
   Hendrik Helmke
   Igor Jovanović
  Pavel Nazimov
  Pavel Osipov
  Hassan Sesay
  Marko Simonovski
  Stênio (Stênio Garcia Dutra)
  Aleksandr Vasjutin

2018
  Henri Anier
  Artjom Dmitrijev
   Igor Jovanović
   Josimar Lima
  Pavel Osipov
  Hassan Sesay
  Damjan Šiškovski
  Stênio (Stênio Garcia Dutra)
  Aleksandr Vasjutin
  Artjom Vjatkin

2019
   Jerónimo Amione
  Jean-Christophe Coubronne
  Gaël Etock
  Josu (Josué Currais Prieto)
  Brent Lepistu
  Patrick Rakovsky
  Erik Törnros 2020
  Jean-Christophe Coubronne
  Henri Eninful
   Dimitry Imbongo
  Patrick Rakovsky
  Valdrin Rashica
  Salifu Senghore

2021
  Geoffrey Chinedu
  Jean-Christophe Coubronne
  Henri Eninful
  Javi Hervás
   Macoumba Kandji
  Antonio Reguero

2022
  Alan Henrique (Alan Henrique Ferreira Bastos Soares)
  Nemanja Bosančić
  Geoffrey Chinedu
  Eduards Emsis
   Arian Kabashi
   Macoumba Kandji
   Hysen Memolla
  Antonio Reguero
   Dennis Salanović

2023
  Matheus Alves
   Pablo Andrade (Pablo Andrade Plaza da Silva)
   Bubacar Djaló
   Anouar El Moukhantir
   Arian Kabashi
  Leon Kreković
  Marin Ljubić 
  Luka Šimunović

2024
   Pablo Andrade (Pablo Andrade Plaza da Silva)
   Jordão Cardoso (Álvaro Jordão Pinto da Silva Cardoso)
   Bubacar Djaló
   Dylan Fox
   Luke Ivanović
  Michael López
  Luquinhas (Claudio Lucas Morais Ferreira dos Santos)
   David Mikhail
  Benjamin Mulahalilović
   Colin Odutayo
   Joshua Oluwayemi
  Felix Strauß
  Julian Tomka

2025
  Pedro Casagrande
  Martim Ferreira
   Abdoulaye Kanté 
  David Oliveira (David Oliveira da Silva)
  Eric Oteng
   Manuel Pami
  Romain Sans

 Entiset päävalmentajat 

  Harri Kampman 1997
  Esa Pekonen 1998–1999 (FC Lahti irtisanoi sopimuksen 30.8.1999)
  Jari Pyykölä 1999–2001
  Harri Kampman 2002–2005
  Antti Muurinen 2006–2007 (Siirtyi 10.10.2007 HJK:n päävalmentajaksi)
  Luciano Martins 2007 (Martins toimi päävalmentajana kolmessa viimeisessä liigaottelussa)
  Ilkka Mäkelä 2008–2010
  Tommi Kautonen 2011–2013 (FC Lahti irtisanoi sopimuksen 4.6.2013)
  Juha Malinen 2013
  Toni Korkeakunnas 2014–2018 (FC Lahti irtisanoi sopimuksen 30.9.2018)
  Sami Ristilä 2018–2019
  Ilir Zeneli 2020–2022 (FC Lahti irtisanoi sopimuksen 23.6.2022)
  Mikko Mannila 2022–2023 (FC Lahti irtisanoi sopimuksen 31.8.2023)
  Toni Lindberg 2023–2024 (FC Lahti irtisanoi sopimuksen 20.6.2024)
  Ricardo Duarte 2024

 Saavutukset ja ennätykset 

 Saavutukset 

 Veikkausliigan pronssia: 2008, 2014
 Suomen Cupin hopeaa: 2002
 Liigacupin mestaruus: 2007, 2013,  2016
 Liigacupin hopeaa: 2004, 2005
 Ykkösliiga mestaruus: 1998, 2011, 2025
 Ykköscup mestaruus: 1998

 Eurocup-ottelut 

FC Lahti saavutti vuonna 2008 historiansa ensimmäisen eurocup-paikan sijoituttuaan Veikkausliigassa kolmanneksi. Lahti osallistui siten kaudella 2009-2010 Eurooppa-liigan karsintoihin. Ensimmäisen karsintakierroksen vastustajat arvottiin 22. kesäkuuta 2009 
. Sijoittettuna arvonnassa ollut Lahti sai vastustajakseen KS Dinamo Tiranan Albaniasta . Ensimmäinen osaottelu Lahdessa oli kotijoukkueen ja Jari Litmasen näytöstä. Lahti otti turvallisen tuntuisen kolmen maalin johdon toiseen osaotteluun, vaikka vastustaja onnistuikin tekemään vierasmaalin. Litmanen syötti kolme lahtelaisosumaa. Albanian ottelussa osat vaihtuivat ja Tirana oli niskan päällä, mutta ei lahtelaisten onneksi onnistunut maalinteossa kahta kertaa useammin. FC Lahti eteni toiselle kierrokselle.

Toisen ja kolmannen kierroksen arvonnat suoritettiin yhdellä kertaa. Toisen kierroksen vastukseksi nostettiin slovenialainen ND Gorica ja mahdolliseksi kolmannen kierroksen vastustajaksi Club Brugge Belgiasta. Toinen kierros lähti käyntiin hieman takkuillen, kun Gorica vei avausottelun kotikentällään nimiinsä. Tasaväkisesti sujunut ottelu antoi kuitenkin FC Lahden joukkueelle uskoa otteluparin voittamiseen kotikentällä. Hiihtostadionilla nähtiinkin jopa Tirana-ottelua suvereenimpi kotijoukkueen näytös. Jari Litmanen räjäytti yleisön huutoon toisen puoliajan maalillaan, joka tasasi puntit kokonaistilanteessa. Rafaelin maali reilut 10 minuuttia ennen päätösvihellystä oli lopulta viimeinen naula slovenialaisten arkkuun, eivätkä vieraat kyenneet enää kunnon kiriin. 

Kolmannelle kierrokselle Lahti matkusti Belgiaan. Lahti hiljensi heti ottelun alussa kotiyleisön, kun Janne Moilanen puski vierasjoukkueen johtoon kulmapotkusta. Brugge osoitti kovuutensa iskemällä kahdesti vielä ensimmäisen puoliajan aikana, mutta Eero Korten maali toi Lahden vielä tasoihin. Lopulta Brugge rankaisi vielä kerran Jonathan Blondelin lisäaikamaalilla, joka jätti hieman karvaan sivumaun muuten loistavaan esitykseen. Kaksi tehtyä vierasmaalia antoi kuitenkin kohtalaiset lähtökohdat ratkaisevaan kotiotteluun. 

Loppuunmyydyllä Lahden Stadionilla ennakkosuosikkina otteluun lähtenyt Brugge hallitsi tapahtumia ottelun alkupuolella, mutta ei onnistunut puolittaisista paikoistaan tekemään maaleja. Toisen puoliajan loppua kohden Lahti lisäsi voimaa hyökkäykseen ja alkoi saada tilanteita vastustajan päätyyn. Paras paikka rakentui Jukka Vanniselle, joka epäonnistui laukauksessaan. Lahden painostuksen keskellä Brugge sai vastahyökkäyksensä päätteeksi kulmapotkun, jonka jälkitilanteesta pallo löysi tiensä Lahden verkkoon. Lahti ei kuitenkaan luovuttanut ja sai yhä paremmin peliä haltuunsa. Konsta Hietasen lähettämä ja Rafaelin ohi päästämä pystysyöttö löysi 87. minuutilla Vannisen, joka viimeisteli ottelun loppulukemiksi 1-1. Lahti painosti viimeiset minuutit, ja Drilon Shala pääsi vielä lisäajalla puskemaan viidestä metristä, mutta pallo leijaili vain niukasti yli Brugge-maalin. Belgialaiset jatkoivat vaivoin Eurooppa-liigan pudotuspelikierrokselle

 k=kotiottelu / v=vierasottelu
 1Q = 1. karsintakierros

 Kausi Kilpailu Kierros Maa Vastustaja Ottelutulokset2009/2010UEFA Europa League1Q20px|borderKS Dinamo Tiranak 4-1, v 2-02Q20px|borderND Goricav 1-0, k 2-03Q20px|borderClub Bruggev 3-2, k 1-12015/2016UEFA Europa League1Q20px|borderIF Elfsborgk 2-2, v 0-52018/2019UEFA Europa League1Q20px|borderFH Hafnarfjörðurk 0-3, v 0-0

 Seuraennätykset 

päivitetty 3.1.2020

Yleisöennätys: 12 850 vs. TP-47, 7.5.2004Suurin voitto (Veikkausliiga): 8-1 vs. KuPS, 11.08.2008Perättäisiä voittoja (Veikkausliiga): 5 ottelua (2000) 	Perättäisiä ilman tappiota (Veikkausliiga): 15 ottelua (2017)Ilman päästettyä maalia (Veikkausliiga): 5 ottelua (2017)Eniten Veikkausliigaotteluita: 369 Mikko Hauhia (2003-2019)Eniten Veikkausliigamaaleja: 99 Rafael (2005-2016)Eniten sarjaottelumaaleja/kausi: 18 Ismo Lius (1998)Eniten Veikkausliigamaaleja/kausi: 16 Rafael (2013)

 Tilastot 

 Sarjasijoitukset 

 Kausi St S O V Ts T Tm Pm Me P Cup EL1997  2  3  27  14  10  3  49  25  +24  52  ?1998  2  1  27  16  6  5  54  22  +32  54  7.kierros1999  1  10  28  8  6  14  34  55  –21  30  puolivälierä2000  1  8  33  10  9  14  36  35  +1  39  välierä2001  1  9  33  9  9  15  38  48  –10  36  puolivälierä2002  1  8  29  9  6  14  25  44  –19  33  finaali2003  1  5  26  11  8  7  40  31  +9  41  ?2004  1  7  26  9  11  6  37  33  +4  38 puolivälierä2005  1  6  26  11  5  10  39  36  +3  38  välierä2006  1  8  24  9  4  11  26  34  –8  31  puolivälierä2007  1  8  26  9  6  11  38  34  +4  33  puolivälierä2008  1  3  26  15  3  8  44  24  +20  48  6. kierros2009  1  11  26  8  7  11  33  40  -7  31  välierä2010  1  14  26  5  11  10  26  37  -11  26  5. kierros2011  2  1   24  16  4  4  50  18  +32  52  välierä2012  1   5   33  16  2  15  45  49  -4  50  6. kierros2013  1   5   33  15  3  15  47  49  -2  48  6.kierros20141333151354523+2258välierä2015  1   5   33  12  12  9  38  35  +4  48  6. kierros2016  1   8   33  10  12  11  42  43  -1  42  välierä2017  1   4   33  12  13  8  46  30  +16  49  E-Lohkon neljäs2018  1   8   33  9  13  11  30  38  -8  40  puolivälieräkarsinnat2019  1   8   27  9  9  9  29  36  -7  36  puolivälierä  1. kierros2020  1   6   22  8  8  6  33  30  +3  32  välierä2021  1   7   27  10  10  7  35  30  +5  40  A-lohkon kolmas2022  1   11   27  5  6  16  26  55  -29  21  välierä2023  1   10   27  7  8  12  26  41  -15  29  5. kierros2024  1   11   27  4  12  11  31  47  -16  24  neljännesvälierä2025  2  1  27  17  7  3  54  30  +24 58  5. kierros 

St = sarjataso (1 = Veikkausliiga, 2 = Ykkönen); Sij = sarjasijoitus; O = ottelut; V = voitot; Ts = tasapelit; T = tappiot; Tm = tehdyt maalit; Pm = päästetyt maalit; Me = maaliero; P = pisteet; Cup = Suomen Cup; EL = Eurooppa-liiga-lopputurnaus

+ Selitteet:  mestari / Cup-voittaja  nousija  putoaja

 Parhaat maalintekijät 

Mukana ovat vain Veikkausliigan tai Ykkösen osumat.

 1997  Luciano ja  Marko Niiranen 12
 1998  Ismo Lius 18
 1999  Peter Kovacs 10
 2000  Mika Väyrynen 10
 2001  Niki Helenius 11
 2002  Pekka Lagerblom 6
 2003  Pekka Lagerblom 7
 2004  Tommi Kautonen 7
 2005  Rafael 14
 2006  Rafael 13
 2007  Rafael 14
 2008  Rafael 11
 2009  Drilon Shala 8
 2010  Rafael 6
 2011  Drilon Shala ja  Jonne Kemppinen 8
 2012  Drilon Shala ja  Ariel Ngueukam 7
 2013  Rafael 16
 2014  Rafael 13
 2015  Matheus Alves 12
 2016  Jasse Tuominen 10
 2017  Marko Simonovski 13
 2018  Henri Anier 5
 2019  Josu 7
 2020  Jasin-Amin Assehnoun 9
 2021  Geoffrey Chinedu ja  Altin Zeqiri 7
 2022  Geoffrey Chinedu 4
 2023  Matheus Alves 6
 2024  Michael López 9
 2025  Otso Koskinen 10

 Parhaat pelaajat 

Seuran valitsema paras pelaaja
1998 -
1999 -
2000  Robert Kjellin
2001  Jarkko Koskinen
2002  Lasse Lagerblom
2003  Jukka Koskinen
2004  Tommi Kautonen
2005  Rafael
2006  Michal Slawuta
2007  Rafael
2008  Eero Korte
2009  Jukka Vanninen
2010  Jari Litmanen
2011  Mikko Hauhia
2012  Matti Klinga
2013  Rafael
2014  Mikko Hauhia
2015  Matheus Alves
2016  Jasse Tuominen
2017  Loorents Hertsi
2018  Aleksi Paananen
2019  Eemeli Virta
2020  Jasin-Amin Assehnoun
2021  Kari Arkivuo
2022  Teemu Penninkangas
2023  Bubacar Djaló
2024  Pablo Andrade
2025  Otso Koskinen  Seuran valitsema vuoden tulokas
1998 -
1999 -
2000 -
2001 -
2002 -
2003  Ville Taulo
2004  Antti Pehkonen
2005 -
2006  Niko Leppänen
2007  Pyry Kärkkäinen
2008  Jukka Vanninen
2009  Toni Huuhka
2010  Janne Leino
2011  Jukka Sinisalo
2012  Mika Mäkitalo
2013  Loorents Hertsi
2014  Hassan Sesay
2015  Mikko Kuningas
2016  Santeri Hostikka
2017  Stênio
2018  Teemu Jäntti
2019  Mikko Viitikko
2020  Henri Eninful
2021  Antonio Reguero
2022  Juho Pirttijoki
2023  Julius Tauriainen
2024  Topias Inkinen
2025  Pedro Casagrande  FC Lahden Kannattajien vuoden pelaaja
1998  Ismo Lius
1999  Timo Marjamaa
2000  Petri Pasanen
2001  Niki Helenius
2002  Jarkko Koskinen
2003  Mikko Hauhia
2004  Tommi Kautonen
2005  Rafael
2006  Heikki Haara
2007  Michal Slawuta
2008  Konsta Hietanen
2009  Jukka Vanninen
2010  Jari Litmanen
2011  Mikko Hauhia
2012  Matti Klinga
2013  Rafael
2014  Rafael
2015  Matheus Alves
2016  Jasse Tuominen
2017  Aleksandr Vasjutin
2018  Aleksandr Vasjutin
2019  Eemeli Virta
2020  Jasin-Amin Assehnoun
2021  Kari Arkivuo
2022  Teemu Penninkangas
2023  Bubacar Djaló
2024  Osku Maukonen
2025  Otso Koskinen  Vuoden Kuhnuri
1998 -
1999 -
2000 -
2001 -
2002 -
2003 -
2004 -
2005 -
2006 -
2007 -
2008 -
2009 -
2010 -
2011 -
2012  Jussi Länsitalo
2013  Konsta Hietanen
2014  Markus Joenmäki
2015  Pyry Kärkkäinen
2016  Jussi Länsitalo
2017  Loorents Hertsi
2018  Taneli Okkonen
2019  Jani Tanska
2020  Kari Arkivuo
2021  Mika Heino
2022  Pekka Penttinen
2023 -
2024 -
2025 -  Vuoden nuori pelaaja
1998 -
1999 -
2000 -
2001 -
2002 -
2003 -
2004 -
2005 -
2006 -
2007 -
2008 -
2009 -
2010 -
2011 -
2012 -
2013 -
2014 -
2015 -
2016 -
2017 -
2018 -
2019 -
2020 -
2021 -
2022 -
2023  Samuel Pasanen
2024  Osku Maukonen
2025  Osku Maukonen

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

 FC Lahden virallinen sivusto

Luokka:Lahtelaiset urheiluseurat
Luokka:Suomalaiset jalkapalloseurat
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Luokka:Vuonna 1996 perustetut urheiluseurat