Suomen presidentinvaali 2000

Suomen presidentinvaali 2000 järjestettiin tammi-helmikuussa. Koska kukaan ehdokkaista ei saanut ensimmäisellä kierroksella 16. tammikuuta vaadittua yli puolta annetuista äänistä, pidettiin 6. helmikuuta toinen kierros, jossa tasavallan presidentiksi valittiin Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen ehdokas, ulkoasiainministeri Tarja Halonen. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun Suomen presidentiksi valittiin nainen.

Presidentti Martti Ahtisaarella olisi ollut mahdollisuus asettua ehdolle toiselle perättäiselle kaudelleen, mutta hän päätti kieltäytyä ehdokkuudesta. Ahtisaaren mielestä SDP ei ollut kiinnostunut hänen ehdokkuudestaan, minkä lisäksi Tarja Halosella oli hänen sanojensa mukaan ”hirveä hinku” presidentiksi.  Seitsemästä ehdokkaasta neljä oli naisia, mikä oli enemmän kuin koskaan aiemmin Suomen presidentinvaalissa.

Vihreä liitto asetti ensimmäistä kertaa oman ehdokkaan presidentinvaaleissa, Heidi Hautalan.

Taustaa
Valmistauduttaessa vuoden 2000 presidentinvaaliin tiedettiin, että uusi perustuslaki, joka astui voimaan samanaikaisesti tasavallan presidentin toimikauden alkamisen kanssa, siirsi valtaoikeuksia presidentiltä lähinnä pääministerille ja valtioneuvostolle, mutta osittain myös eduskunnalle. Tästä seurasi, että suomalaisten kärkipoliitikkojen mielenkiinto presidentin tehtävää kohtaan näytti hiipuvan. Esimerkiksi SDP:n puheenjohtaja Paavo Lipponen ei missään vaiheessa osoittanut kiinnostusta vaihtaa pääministerin tehtävää Mäntyniemen isännän paikkaan.Olavi Jouslehto ja Jaakko Okker: Tamminiemestä Mäntyniemeen, s. 165. Porvoo-Helsinki: WSOY, 2000. . 

Naisten nousu presidenttipörssin kärkeen alkoi 1990-luvun alkupuolella silloisen keskustalaisen ministerin Eeva Kuuskosken vahvana kannatuksena. Tämä oli seurausta naisten poliittisesta menestyksestä muualla Euroopassa ja koko maailmassa. Kuuskosken suosio osoittautui pian ohimeneväksi, mutta Elisabeth Rehnin nousu oli jo pitempiaikainen ilmiö. Varsinkin Rehnin menestys vuoden 1994 presidentinvaalissa avasi tietä muidenkin puolueiden näkyville naispoliitikoille. Jo vuosina 1996 ja 1997 tehtyjen mielipidemittausten perusteella ennakoitiin, että vuoden 2000 vaalista tulisi naisten välinen ottelu.Jouslehto & Okker, s. 166.Unto Hämäläinen: Kansa teki historiaa ja valitsi Tarja Halosen. Mitä Missä Milloin, Kansalaisen vuosikirja 2001, s. 192–196. Helsinki: Otava, 2000. .

Ehdokasasetelma
Martti Ahtisaaren presidenttikauden puolivälistä saakka oli pohdittu, viitsisikö Ahtisaari asettua enää ehdolle presidentinvaaliin vuonna 2000, koska hän oli saanut osakseen kovaa, jopa ilkeää ja usein henkilökohtaisuuksiin menevää kritiikkiä.Jouslehto & Okker, s. 168. Ahtisaari viivytti omaa ilmoitustaan pitkään, mutta lopulta vapun alla 1999 hän ilmoitti, ettei hän aio olla mukana SDP:n esivaalissa. Toukokuussa 1999 järjestetyssä esivaalissa Lipposen hallituksen ulkoministeri Tarja Halonen voitti vastaehdokkaansa Pertti Paasion ja Jacob Södermanin 58 prosentin ääniosuudella. 

Puolueista ensimmäisenä lähti liikkeelle Vihreä liitto, joka nimesi jo keväällä 1998 omaksi ehdokkaakseen EU-parlamentaarikko Heidi Hautalan. Keskustan esivaalissa syyskuussa 1999 puolueen puheenjohtaja Esko Aho voitti edeltäjänsä, EU-parlamentaarikko Paavo Väyrysen kahden kolmasosan ääniosuudella.

Vaikeinta oman presidenttiehdokkaan löytäminen oli Kokoomukselle. Kun eduskunnan puhemies Riitta Uosukainen oli elokuussa 1999 kieltäytynyt ehdokkuudesta, vahvimmaksi nimeksi nousi valtiovarainministeri Sauli Niinistö. Kuitenkin myös Niinistö ilmoitti syyskuussa, ettei hän lähde tavoittelemaan tasavallan presidentin paikkaa. Tämän jälkeen Kokoomuksen ehdokasta etsittiin myös puolueen ulkopuolelta, ja välillä näytti siltä, että Kokoomus jäisi kokonaan ilman omaa presidenttiehdokasta. Puolueen naiset, etunenässä kansanedustaja Pirjo-Riitta Antvuori, taivuttelivat Uosukaisen harkitsemaan ehdokkuuttaan uudelleen, ja lopulta lokakuussa 1999 Uosukainen suostui ehdolle.

Vuoden 1994 presidentinvaalin toisella kierroksella Martti Ahtisaaren vastaehdokkaana ollut RKP:n Elisabeth Rehn epäröi pitkään lähtöään uuteen yritykseen. Rehnin kausi YK:n erityistehtävissä päättyi kesällä 1999, ja asiaa loppukesän ajan mietittyään hän suostui RKP:n ehdokkaaksi syyskuun alussa. Eduskuntapuolueista Vasemmistoliitto asettui SDP:n Tarja Halosen taakse ja Kristillinen liitto antoi kannattajilleen vapaat kädet. Suurempien puolueiden varjossa Remonttiryhmä asetti ehdokkaakseen puheenjohtajansa ja ainoan kansanedustajansa, AKT:n entisen puheenjohtajan Risto Kuisman ja Perussuomalaiset Suomen EU-jäsenyyden vastustajana tunnetun valtiotieteen tohtori Ilkka Hakalehdon.

Verrattuna vuoden 1994 presidentinvaalin ehdokasasetelmaan kaikki ehdokkaat olivat nyt kokeneita poliitikkoja, ja lisäksi kaikki neljä naisehdokasta olivat olleet uranuurtajia eri aloilla. Elisabeth Rehn oli ollut Suomen ensimmäinen nainen puolustusministerinä (vuosina 1990–1995), Riitta Uosukainen ensimmäinen nainen eduskunnan puhemiehenä (vuodesta 1994), Tarja Halonen ensimmäinen nainen ulkoministerinä (vuodesta 1995) ja Heidi Hautala ensimmäinen nainen eduskuntapuolueen puheenjohtajana (vuosina 1987–1991).

Vaaliteemat
Presidentinvaalin kärkiehdokkaista Tarja Halonen korosti hyvinvointiyhteiskunnan säilyttämistä ja puolustamista, Esko Aho taas alueellisen eriarvoistumiskehityksen pysäyttämistä ja vastustamista. Myös perheasiat nousivat keskiöön: Ahon rinnalla esiintyi hänen puolisonsa Kirsti Aho, ja myös heidän neljä lastaan olivat esillä. Haloselta tivattiin vaalikamppailun aikana toistuvasti, aikooko hän avioitua elämänkumppaninsa Pentti Arajärven kanssa ja aikooko hän liittyä kirkkoon. Kumpaankaan kysymykseen Halonen ei antanut suoraa vastausta.

Presidentinvaalin aikaan myös Suomessa nousi kuumaksi puheenaiheeksi Itävallan eristäminen Euroopan unionin päätöksenteosta sen jälkeen, kun oikeistopopulistinen Itävallan vapauspuolue (FPÖ) oli päässyt Itävallan hallitukseen. Pääministeri Paavo Lipponen teki päätöksen Suomen liittymisestä Itävallan vastaiseen boikottirintamaan yksin, muita ministereitä, presidentti Martti Ahtisaarta ja eduskunnan ulkoasiainvaliokuntaa kuulematta; tosin Ahtisaari hyväksyi jälkikäteen Lipposen päätöksen. Johtavista presidenttiehdokkaista Esko Aho arvosteli Lipposta hätiköinnistä, Tarja Halonen puolestaan tuki Lipposta.

 Tulokset 
Suomen presidentinvaalin 16. tammikuuta ja 6. helmikuuta 2000 tulokset
|- style="background-color:#E9E9E9;text-align:center;"
! colspan="2" rowspan="2" style="text-align:left;" | Ehdokas
! rowspan="2" colspan="2" style="text-align:left;" | Puolue
! colspan="2" | 1. kierros
! colspan="2" | 2. kierros
|- style="background-color:#E9E9E9;text-align:center;"
! width="75" | Ääniä
! width="30" | %
! width="75" | Ääniä
! width="30" | %
|-
| style="background-color:" |
| style="text-align:left;" | Tarja Halonen
| style="text-align:left;" | Suomen Sosialidemokraattinen Puolue
| SDP
| 
| 40,0
| 
| 51,6
|-
| style="background-color:" |
| style="text-align:left;" | Esko Aho
| style="text-align:left;" | Suomen Keskusta
| KESK
| 
| 34,4
| 
| 48,4
|-
| style="background-color:" |
| style="text-align:left;" | Riitta Uosukainen
| style="text-align:left;" | Kansallinen Kokoomus
| KOK
| 
| 12,8
| colspan=5 rowspan=5 style="background-color:#E9E9E9;"|
|-
| style="background-color:" |
| style="text-align:left;" | Elisabeth Rehn
| style="text-align:left;" | Ruotsalainen kansanpuolue
| RKP
| 
| 7,9
|-
| style="background-color:" |
| style="text-align:left;" | Heidi Hautala
| style="text-align:left;" | Vihreä liitto
| VIHR
| 
| 3,3
|-
| style="background-color:" |
| style="text-align:left;" | Ilkka Hakalehto
| style="text-align:left;" | Perussuomalaiset
| PS
| 
| 1,0
|-
| style="background-color:#FFD600" |
| style="text-align:left;" | Risto Kuisma
| style="text-align:left;" | Remonttiryhmä
| 
| 
| 0,6
|-
| colspan="8" style="background-color:#E9E9E9;"|
|- style="font-weight:bold"
| colspan="4" style="text-align:left;" | Yhteensä
| 
| 100 %
| 
| 100 %
|-
| colspan="8" style="background-color:#E9E9E9;"|
|-
| colspan="8" style="text-align:left;font-size:90%;"|
Lähde: Tilastokeskus
|}

Halosen kannatus oli suurinta Helsingin (66,3 %) ja Uudenmaan (59,3 %) vaalipiireissäPresidenttiehdokkaiden menestys ja äänestysaktiivisuus toisella kierroksella 2000. Kaikkein vahvinta hänen kannatuksensa oli etelän keskisuurissa vanhoissa teollisuuskaupungeissa. Naisten keskuudessa Halosen suosio ylitti kaikki perinteiset puoluerajat: vasemmiston ja vihreiden lisäksi hän sai tukea myös kokoomuksen ja RKP:n naisäänestäjiltä, joiden alkuperäiset ehdokkaat eivät olleet mukana vaalin toisella kierroksella. Halonen oli suosittu myös nuorison, etenkin kaupunkilaisnuorten, ja radikaalien taiteilijoiden joukossa. Näkyviä Halosen tukijoita toisella kierroksella olivat muiden muassa RKP:n peruspalveluministeri Eva Biaudet ja entiset kokoomuslaiset naisministerit Ulla Puolanne, Helena Pesola ja Sirpa Pietikäinen.

Ahon vahvimmat kannatusalueet olivat maaseudulla, erityisesti Pohjanmaan pienissä kunnissa. Suurimman ääniosuuden hän sai Vaasan (70,0 %), Ahvenanmaan (60,6 %), Oulun (58,9 %) ja Lapin vaalipiireissä (55,8 %). Aho oli myös eläkeläisäänestäjien suosikki. Toisen kierroksen vaalipäivän lähestyessä Ahon taakse ryhmittyivät kokoomuksen ja RKP:n miesäänestäjät, mikä näkyi myös politiikan johtopaikoilla. Kokoomus ja RKP olivat virallisesti ilmoittaneet pysyvänsä puolueettomina vaalin toisella kierroksella, mutta muiden muassa puolustusministeri Jan-Erik Enestam ja sisäministeri Kari Häkämies ilmoittautuivat Ahon tukijoukkoihin. Myös Kristillisen liiton johto tuki Ahoa. Julkisuuden henkilöistä Ahoa kannattivat varsinkin monet urheilijat, esimerkiksi jääkiekkoilija Teemu Selänne, hiihtäjä Mika Myllylä sekä ralliautoilijat Juha Kankkunen ja Tommi Mäkinen.

 Tulokset maakunnittain 
Ensimmäinen kierros
 MaakuntaHalonen AhoUosukainen Rehn HautalaHakalehtoKuisma Äänestäjien määräÄäniä Hyväksytyt äänet Hylätyt äänet Etelä-Savo35 26043 78012 4333 0872 2251 060514135 15398 66298 359303Pohjois-Savo54 26568 79513 1415 3653 1021 538643203 996147 259146 849410Pohjois-Karjala37 61242 99310 2512 9522 2401 179512136 78898 08397 739344Kainuu17 15827 7553 8571 27187662121972 97151 90651 757149Uusimaa356 278155 713113 87393 36041 1656 2905 1151 030 546774 121771 7942 327Itä-Uusimaa19 03012 0235 02914 4371 67236443870 20553 10352 993110Varsinais-Suomi114 66278 96038 93120 5149 6083 1681 523360 024268 209267 366843  Kanta-Häme43 20330 89015 6944 5042 661970616131 16698 87298 538334  Päijät-Häme49 78835 40218 8915 1683 2441 180666159 063114 666114 339327Kymenlaakso49 68634 70319 4334 5612 836947835154 744113 433113 001432 Etelä-Karjala29 34329 52820 2832 0271 818664433112 32584 39484 096298Keski-Suomi59 85865 50115 5925 7314 6451 555723210 868154 006153 605401Etelä-Pohjanmaa23 33674 56714 1573 4951 4541 454361158 210119 150118 824326Pohjanmaa26 81632 4826 77836 0101 947640241150 093105 188104 914274Satakunta62 70152 05917 6955 3783 0901 950714194 211143 999143 587412Pirkanmaa120 01781 43638 37813 8579 2103 6521 784358 640269 210268 334876Keski-Pohjanmaa10 72425 8292 3333 00864159013257 95543 37343 257116Pohjois-Pohjanmaa70 230100 31416 0767 3925 8282 6431 005280 748204 028203 488540Lappi42 68555 7129 2493 2852 313926458164 904115 045114 628417Ahvenanmaa1 7792 7172316 475165141124 59011 44311 39251 

Toinen kierros
 MaakuntaHalonen AhoÄänestäjien määräÄäniä Hyväksytyt äänet Hylätyt äänet Etelä-Savo46 66957 195135 153104 363103 864499Pohjois-Savo70 14986 573203 997157 250156 722528Pohjois-Karjala48 61455 753136 788104 855104 367488Kainuu21 63634 10472 97155 95455 740214Uusimaa495 469290 3481 030 549790 870785 8175 053Itä-Uusimaa28 09625 95370 20554 34254 049293Varsinais-Suomi152 539123 259360 024277 162275 7981 364Kanta-Häme56 55745 674131 166102 830102 231599Päijät-Häme66 66052 298159 063119 560118 958602Kymenlaakso67 04850 775154 744118 443117 823620Etelä-Karjala41 74244 091112 32586 32085 833487Keski-Suomi78 49584 227210 868163 374162 722652Etelä-Pohjanmaa32 06593 911158 210126 547125 976571Pohjanmaa39 01969 890150 093109 447108 909538Satakunta79 60471 178194 211151 471150 782689Pirkanmaa157 589120 669358 640279 668278 2581 410Keski-Pohjanmaa13 29832 75057 95546 22046 048172Pohjois-Pohjanmaa90 618126 767280 748218 316217 385931Lappi53 96568 162164 904122 674122 127547Ahvenanmaa4 7007 22624 59012 04711 926121 

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

 Tilastokeskus: Presidentinvaalit 2000
 Doria.fi − Presidentin vaalit 2000, tilastokeskuksen julkaisu
 Ehdokkaiden esittely Helsingin Sanomien vaalikoneessa
 vaalit.om.fi − Ensimmäinen vaali 16.1.2000
 vaalit.om.fi − Toinen vaali 6.2.2000

Luokka:Vuoden 2000 vaalit
2000