Troija

Troija ( < heet. Truwisa; ), kreikkalaisilla yleensä Ilion (, myös , alun perin  < heet. Wilusa; ), oli Vähässä-­Aasiassa nykyisen Turkin alueella sijainnut muinainen kaupunki, jota vastaan kreikkalaiset kävivät Homeroksen Ilias-runoelman mukaan Troijan sodan.

Troijan uskottiin pitkään olevan vain Atlantiksen kaltainen myytti, mutta 1800-luvulta alkaen sitä pidetään yleensä samana kuin Hisarlikin rauniokumpu. Se sijaitsee Turkin luoteisosissa noin viisi kilometriä kohdasta, jossa Dardanellien salmi yhtyy Egeanmereen.

Troija syntyi pronssikauden alussa noin 3000 eaa., ja se tuhoutui tai tuhottiin ja rakennettiin monta kertaa uudelleen. Myöhäispronssikaudella Troija kasvoi kooltaan suureksi. Homeroksen Iliaassa mainitsema Troija lienee ollut vahvasti linnoitettu Troija VII. Antiikin aikana paikalla sijaitsi Ilion-niminen kreikkalainen kaupunki, arkeologiassa Troija VIII ja IX. Paikalla asuttiin ainakin 500-luvulle asti.

Troijan arkeologinen alue on ollut Unescon maailmanperintökohde vuodesta 1998.

 Maantiede 
 Sijainti 
pienoiskuva|Troija (kartalla Troy) lähiseutuineen.

Troijaksi nykyään oletettu paikka on Luoteis-Turkissa sijaitseva Hisarlikin eli Hissarlikin rauniokumpu. Hisarlik on noin 30 metriä korkea ja sisältää eri asutuskerrostumia. Paikka sijaitsee Vähän-Aasian ja Balkanin niemimaan rajakohdassa viisi tai kuusi kilometriä Mustanmeren ja Välimeren välisen Hellespontoksen eli nykyisen Dardanellien salmen suulta sisämaahan. Vieressä virtaa Skamandros-joki (nyk. Karamenderes), jonka suu muodosti kaupungin vierelle aikoinaan merenlahden.

Myöhemmällä pronssikaudella eli mykeneläisellä kaudella meren ranta oli Troijaa paljon lähempänä kuin nykyisin. Paikka oli strategisesti tärkeä ja Troijan läheltä kulki ehkä säännöllisiä maa- ja merikauppareittejä, mikä kasvatti sen vaurautta. Troijan merkitys väheni, kun pääsy merelle vaikeutui.Bryce 2006, s. 151. Kaikki eivät ole samaa mieltä kaupan merkityksestä Troijan synnylle ja kasvulle. Joka tapauksessa Troija sai eri aikoina kulttuurivaikutteita sekä Balkanin niemimaan, Egeanmeren että Anatolian suunnalta. Näistä suunnista kohdistui Troijaan myös hyökkäyksiä ja kansainvaelluksia.Artist Reconstruction: Troy VI, the plain of Troy, and the ancient coastlineUniversity of Texas 

Moni tutkija uskoo, että myöhäispronssikautisissa heettiläisten teksteissä muutaman kerran mainittu Wilusan kuningaskunta oli Troija. Niiden sijainnit täsmäävät, ja lisäksi heettiläiset mainitsivat 1200-luvulla eaa. mykeneläisen Ahhiyawan kuningaskunnan Wilusan vihollisena samalla ajalla kun kreikkalaiset hyökkäsivät Troijaan Homeroksen runoelmassa.Bryce 2006, s. 182–183.

 Homeroksen kuvaus 
Seuraavassa esitetään, kuinka Homeros kuvaa Troijaa Iliaassa. Eepoksesta johdettavissa olevia selviä topografisia seikkoja on varsin vähän. Lisäksi koska kuvaus on runollinen, se ei moninkaan osin vastaa todellista Troijaa.

Homeroksen mukaan Troija sijaitsi ympäristöään korkeammalla kohdalla Skamandros- ja Simoeis (nyk. Dümruk Su) -jokien välissä.Homeros: Ilias 20.216–. Se, ettei kaupunki ollut aivan tasangolla, käy ilmi epiteeteistä aipeinē (, ”korkea”), ofryoessa (, ”korkea”) ja ēnemoessa (, ”avotuulinen”). Kaupungin takana kaakossa kohosi kukkula, joka oli Idavuoren haarauma, ja jolla sijaitsi kaupungin akropolis eli yläkaupunki ja linnavuori nimeltään Pergamon (,Homeros: Ilias 4.508, 6.512. myös Pergama, ;Sofokles: Filoktetes 347, 353, 611. tai Pergamos, ).Homeros: Ilias 5.446, 5.460. Tämä linnoitettu kukkula piti sisällään paitsi kaikki jumalten temppelitHomeros: Ilias 4.508, 5.447,512, 6.88, 6.257, 22.172, jne. myös Priamoksen ja hänen poikiensa Hektorin ja Pariksen palatsit.Homeros: Ilias 6.317, 6.370, 6.512, 7.345.

Troijan muurit kuvataan korkeiksi ja vahvoiksi ja torneilla varustetuiksi. Niiden rakentajina pidettiin Apollonia ja Poseidonia.Homeros: Ilias 1.129, 2.113, 288, 3.153, 3.384, 3.386, 7.452, 8.519. Kaupungilla on täytynyt olla monta porttia, mikä käy ilmi ilmaisusta pāsai pylai (),Homeros: Ilias 2.809 jne. mutta vain yksi niistä, Skaiai pylai (, ”Vasen portti”), mainitaan nimeltä. Se johti kreikkalaisten leiriin, ja siksi sen on täytynyt sijaita kaupungin luoteislaidalla eli päinvastaisella suunnalla kuin akropolis.Homeros: Ilias 3.145, 3.149, 3.263, 6.306, 6.392, 16.712, jne. Ei ole tietoa siitä, miksi portti tunnettiin ”Vasempana porttina”, mutta sen on ehdotettu olleen seurausta siitä, kuinka taivaallisia enteitä tulkittiin: tällöin pappi katsoi pohjoiseen päin, jolloin luode jäi vasemman käden puolelle.

 Historia 
Troijan historia ulottuu noin vuodesta 5000 eaa. aina ajanlaskun alun ensimmäiselle vuosituhannelle. Se on yksi pisimpään yhtäjaksoisesti asuttu paikka maailmassa. Vuosisatojen kuluessa kaupunkia on tuhoutumisensa jälkeen rakennettu uudelleen edellisen päälle, ja siinä on tunnistettu kymmenen kerrosta. Kaupunki koki välillä kukoistuksen aikoja suuren ruhtinaskunnan keskuksena. Tosinaan kaupunki taantui pikkukaupungiksi tai kyläksi. Joskus kaupungin väestö saattoi vaihtua, ja välillä hyökkäys tai maanjäristys tuhosi sen.

 Kerrostumat 

Arkeologit ovat tunnistaneet Hisarlikissa tähän mennessä kymmenen eri kerrosta alatyyppeineen, jotka on nimetty rakentamisvaiheen mukaan. Ne numeroidaan yleensä roomalaisin numeroin I, II jne. Amerikkalaisten mukaan kaupungin alavaiheita on 46, ja ne nimetään Ia, Ib ja Ia1, Ia2 jne.

Kerrostumista on muodostettu seuraavanlainen ajoituskehikko; ajoitukset ovat summittaisia:

 Kerrostuma Ajoitus (n.) Kausi Muuta Troija I 3000–2550 eaa. Länsi-Anatolianvarhaispronssikausi 1 (EBA 1) Troija II 2500–2300 eaa. varhaispronssikausi 2 (EBA 2) vahva Troija Troija III 2300–2200 eaa. varhaispronssikausi 3 (EBA 3) (varh.) heikko Troija Troija IV 2200–2000 eaa. varhaispronssikausi 3 (EBA 3) (kesk.) heikko Troija Troija V 2000–1750 eaa. varhaispronssikausi 3 (EBA 3) (myöh.) Troija VI 1750–1400 eaa. keskipronssikausi (MBA) vahva Troija myöhäispronssikausi (LBA) Troija VIh 1400–1300 eaa. Troija VIIa 1300–1180 eaa. vahva Troija, tuhoutui hyökkäyksessä(todennäköisin Iliaan Troija) Troija VIIb1 1180–1100 eaa. nk. pimeät vuosisadat Troija VIIb2 1100–1000 eaa. varhaisrautakausi Troija VIIb3 1000–950 eaa. 950–700 eaa. Troija VIII 700–85 eaa. antiikki arkaaisen, klassisen ja hellenistisen kauden Ilion Troija IX 85 eaa. – 400/600 jaa. roomalaisen kauden Ilion (lat. Ilium) Troija X 400/600 jaa. – keskiaika bysanttilaisen kauden asutus

 Troija I ja II 
pienoiskuva|Saksalainen kartta Troijasta vuodelta 1890.

Troija I on kaupungin vanhin kerrostuma. Se rakennettiin noin 500 vuoden aikana vuosien 3000–2500 eaa. välillä varhaispronssikauden alussa. Halkaisijaltaan noin sadan metrin laajuinen kylä oli 2,5 metrin paksuisen kaupunginmuurin suojassa, ja sinne pääsi portista kahden tornin välistä. Kylässä oli vierekkäin pitkiä savitiilistä kiviperustalle rakennettuja asuintaloja. Talojen lattioiden alle oli haudattu vauvoja, mutta aikuisten haudat olivat muurien ulkopuolella. Asukkaat käyttivät kuparisia ja kivisiä työkaluja, valmistivat keramiikan käsin, ja kutoivat ja kehräsivät vaatteensa. He söivät monipuolisesti lihaa, kalaa ja viljatuotteita. Esineistön perusteella kylä oli osa laajempaa kulttuurialuetta Anatolian rannikolla ja saaristossa. Kylä tuhoutui tulipalossa.Bryce 2006, s. 39–40.

Troija II rakennettiin heti Troija I:n tuhon jälkeen. Kylästä tuli 125 metriä leveä, ja se kukoisti vuodesta 2500 eaa. vuoteen 2300 eaa. Kylää ympäröi muuri ja torneja. Sisään pääsi kahdesta portista, joista paremmin säilyneelle kiivettiin jyrkkää muurein reunustettua ramppia pitkin. Suurin rakennus oli 400 neliömetrin laajuinen pylvässali, megaron, ja kylässä oli muitakin tilavia rakennuksia, jotka kertoivat vauraasta eliitistä. Myös kylän metallurgia oli edistynyttä, pronssia käytettiin, ja kylässä oli paljon arvokkaita kulta- ja hopeaesineitä.Bryce 2006, s. 40–51. Troija II oli niin rikas kullasta, että kumpua ensiksi tutkinut Schliemann luuli Troija II:n olevan Priamoksen aikainen Iliaan Troija, ja kutsui löytämisään kultaesineitä Priamoksen aarteeksi.

Troija II:n asukkaat olivat myös oppineet käyttämään dreijaa keramiikan teossa. Ihmistä esittävä keramiikka tunnetaan ankarista kasvonilmeistään. Paikan taiteessa oli Anatolian Hattin piirteitä.

Troija II tuhoutui noin vuonna 2300 eaa. tulipalossa, jonka syytä tai aiheuttajaa ei tiedetä. Kylä tuhoutui historiansa lopussa kahteen kertaan.

 Troija III–V 
pienoiskuva|Poikkileikkaus, jossa näkyy jäänteitä vaiheista Troija IX, III, IV ja II.

Troija III nousi nopeasti Troija II:n tuhkasta, mutta kylä ei ollut enää aikaisemman veroinen.Otavan suuri ensyklopedia 9, s. 7248. Se jatkoi edeltäjänsä kulttuuria mutta oli materiaalisesti sitä köyhempi ja ahtaampi asua. Troija III säilyi noin vuoteen 2200 eaa. asti. Sitä seurasi Troija IV, joka oli suurempi mutta edelleen ahtaampi kuin kahden ensimmäisen kerrostuman kylät. Seuraava vaihe, Troija V, oli jälleen tilavampi asua, ja talot olivat paremmin rakennettuja.Bryce 2006, s. 51–53.

 Troija VI 
pienoiskuva|Troijan ennallistusyritys pienoismallina.

Troija VI oli aiempia Troijia suurempi ja mahtavampi. Kaupunkia suojasivat tornit ja kalkkikivimuurit, jotka nousivat jopa yhdeksän metrin korkeuteen. Muurit oli hiukan kallistettu ulospäin. Muurissa oli viisi kaupunginporttia, joista tärkein oli 3,3 metriä leveä eteläinen portti. Rakennukset oli pystytetty terasseille, jotka nousivat kaupungin keskustaa kohti. Asuintalot olivat kaksikerroksisia ja tilavia, ja niissä oli tukevat kiviseinät. Korkeimmalla oli Priamoksen kuninkaallinen palatsi. Kaupungin tätä vaihetta kuvaa Homeroksen runoelma Ilias, jossa runoilija tosin on ottanut kirjallisia vapauksia tai vain kuvaillut tyypillisen kaupungin, jollaisia alueella oli muitakin. Homeroksen kuvaus vastaa joka tapauksessa tätä kaupungin vaihetta paremmin kuin sen muita vaiheita.Bryce 2006, s. 58–61.

Troija VI oli halkaisijaltaan 200 metriä ja pinta-alaltaan noin 20 000 neliömetriä. Sen muurien ulkopuolella kymmenkertaisella alalla asuikin lisää ihmisiä, joskin heidän asumustensa jäänteitä ei ole kovinkaan paljon löydetty. Vuonna 1988 paikalla kaivauksia tehnyt professori Korfmann on väittänyt, että Troijan tämän vaiheen kokonaisväkiluku oli 4 000–10 000, ja koko kuningaskunnassa asui vielä paljon suurempi ihmismäärä. Tästä ei ole tutkijoiden parissa yksimielisyyttä.Bryce 2006, s. 61–64.

Uudenlainen keramiikka jäljitteli metallisia esineitä, varsinkin kreikkalaista muistuttava harmaa keramiikka. Kauppaa käytiin Egeanmeren saarien ja Manner-Kreikan kanssa, ja mykeneläinen keramiikka yleistyi ajan mukana.

Troija VI:n viimeinen vaihe VIh tuhoutui rajusti joskus vuoden 1300 eaa. jälkeen, mikä vastaa arvioita Troijan sodan ajankohdasta. Carl Blegenin mukaan sota käytiin kuitenkin vasta kaupungin seuraavassa vaiheessa, ja Troija VI tuhoutuikin maanjäristyksessä. On myös esitetty, että kaupunki tuhoutui eliitinvastaisessa kapinassa.Bryce 2006, s. 64–66.

 Troija VII 

Troija VIIa:n asukkaat kunnostivat muurit, ja kulttuuri jatkui entisellään. Rakennukset olivat kuitenkin aiempaa pienempiä ja ahtaammin rakennettuja. Asukasluku kasvoi niin linnoituksessa kuin sen ulkopuolisessakin kylässä. Troija VIIa tuhoutui tulipalossa noin vuonna 1180 eaa., todennäköisesti hyökkäyksen seurauksena.Bryce 2006, s. 67. Myös vaiheet VIIb1 ja VIIb2 osoittavat jatkuvuutta, mutta samalla kaupunkiin tuli uudenlaista kulttuuria, kaakkoiseurooppalaistyylistä käsin tehtyä keramiikkaa ja koristeluaiheita. Vaihe VIIb2 päättyi tulipaloon, ja vaiheen VIIb3 jälkeen linnoitus romahti, minkä jälkeen kaupungissa ei asuttu 250 vuoteen.

 Troija VIII ja IX 

pienoiskuva|Troija IX -vaiheeseen kuuluvan roomalaisen odeionin rauniot.

Antiikin ajan arkaaisella, klassisella ja hellenistisellä kaudella noin vuosina 700–85 eaa. paikalla sijaitsi Ilionin kaupunki, joka oli kreikkalainen siirtokunta ja kaupunkivaltio. Se tunnetaan arkeologiassa kerrostumana Troija VIII. Roomalainen komentaja Fimbria tuhosi sen vuonna 85 eaa. Sen jälkeen roomalaisella kaudella kaupunkia avustettiin, kunnostettiin ja laajennettiin etenkin Julius Caesarin ja Augustuksen aikana, ja sille rakennettiin akvedukti Idavuorelta. Roomalaisaika, joka luetaan omaksi arkeologiseksi kerrostumakseen Troija IX, kesti noin vuoteen 500 jaa.

 Troija X 
Bysanttilaisella kaudella paikalla oli pienimuotoisempaa asutusta. Lopulta kaupunki menetti merkityksensä kokonaan sen satamien umpeenliettymisen vuoksi, ja paikka hylättiin.

 Kaivaukset Hisarlikissa 
Brittiläinen matkailija Edward Daniel Clarke nimesi vuonna 1801 Hisarlikin antiikin Ilioniksi sieltä löytyneiden kolikoiden ja kaiverrusten perusteella. Nimeä Ilion olivat kreikkalaiset käyttäneet Troijan paikalle rakennetusta kaupungista. Kaksikymmentä vuotta myöhemmin edinburghilainen julkaisija Charles Maclaren julisti Hisarlikin olevan Homeroksen kuvaama Troija.Bryce 2006, s. 36–37. Brittiläinen arkeologi Frank Calvert suoritti Hisarlikissa kaivauksia vuosina 1863 ja 1865, ja myös hän tuli siihen tulokseen, että kyseessä oli Troija.Bryce 2006, s. 37.

Vauras saksalainen liikemies ja amatööriarkeologi Heinrich Schliemann saapui vuonna 1868 seudulle hankkimaan lupaa kaivauksilleen. Ensimmäiset kaivaukset aloitettiin vuonna 1871, ja Schliemann suoritti paikalla seuraavien 19 vuoden aikana kaikkiaan seitsemän kaivausprojektia. Niiden aikana kaupungista löytyi 20 metrin matkalta yhdeksän ajallista kerrostumaa useine alakerrostumineen. Schliemann julisti toiseksi varhaisimman kerrostuman olevan Troija ja otti kunnian Hisarlikin ja Troijan yhdistämisestä itselleen. Todellisuudessa toinen kerrostuma oli tuhat vuotta varhaisemmalta ajalta, ja myyttinen Troija oli vasta kerrostumassa VI. Schliemannin kuoltua kaivauksia jatkoi hänen apulaisensa Wilhelm Dörpfeld. Sen jälkeen Cincinnatin yliopiston ryhmä Carl Blegenin johdolla kaivoi paikalla vuosina 1932–1938 ja Tübingenin yliopiston ryhmä vuodesta 1988 alkaen.Bryce 2006, s. 30–39. Vuonna 2006 kaivauksia jatkoi Ernst Pernicka.

Kysymystä Troijan sodan historiallisuudesta ei ole kaivausten perusteella kuitenkaan pystytty vielä pitävästi ratkaisemaan.Bryce 2006, s. 39. Myöskään Hisarlikin ja Troijan yhteys ei ole kaikkien historioitsijoiden hyväksymä. Teorian vastustajat sanovat esimerkiksi, että Hisarlikin paikalla ollut kaupunki oli liian lähellä merta ja liian pieni, eikä sillä ollut luonnollista jyrkkää linnavuorta ollakseen Homeroksen kuvaama Troija.Jan Sammer: The Identification of Troy

 Troijalaiset 
Troijalaisten etnisyydestä ei tiedetä paljoakaan. Ei tiedetä, mitä kieltä he puhuivat, ja mihin kulttuuripiiriin he tarkalleen kuuluivat. Yksi alueella tuolloin puhuttu kieli oli luuvin kieli, jota on ehdotettu troijalaistenkin kieleksi, mutta asiasta ei ole yksimielisyyttä. Sitäkään ei tiedetä, olivatko troijalaisten jumalat luuvilaisia. Troijasta ei ole kaivauksissa löytynyt lainkaan savitauluja, joissa olisi kirjoitusta. Tämän vuoksi ei tiedetä, olivatko troijalaiset kirjoitustaitoisia. Wilusan kuningaskunta kävi kuitenkin kirjeenvaihtoa heettiläisten kanssa, joten kaupungissa täytyi olla ainakin kirjureita.Bryce 2006, s. 115–120.

 Lähteet 


 Viitteet 

 Aiheesta muualla 

*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit