Karma

Sanalla karma (sanskritia, devanagari: कर्म; 'teko', 'toiminta'; paaliksi kamma) tarkoitetaan yleensä buddhalaisuudessa, hindulaisuudessa ja jainalaisuudessa esiintyviä syyn ja seurauksen toimintaa kuvaavia oppeja. On huomattava, että karman merkitys eri uskonnoissa poikkeaa toisistaan.

Näiden oppien mukaan jokaisen elävän olennon nykyinen olotila on suoraa seurausta menneisyydessä tehdyistä teoista. Karma on näiden tekojen alati muuttuva summa. Monesti karman katsotaan säilyvän myös kuolemassa, vaikkei varsinaiseen jälleensyntymään uskottaisikaan. Samaan tapaan nykyiset teot vaikuttavat tulevaisuuteen, myös tuleviin jälleensyntymiin. Pahat teot voivat johtaa jälleensyntymään huonommissa oloissa, jopa eläimenä. Teoiksi lasketaan myös ajatukset ja sanat. Mielentila, jossa teot tehdään, voi vaikuttaa kertyvän karman määrään ja laatuun.

Karma ei merkitse kohtaloa, sillä jokainen voi vaikuttaa omaan käytökseensä. Lisäksi on erilaisia karmaa puhdistavia seremonioita, joilla lievennetään pahan karman seurauksia ja voimistetaan hyvän karman vaikutusta. Buddhalaisuuden mukaan kaikki olennot ovat karman ulottuvissa, ja siksi millään jumalaolennoilla ei ole tässä suhteessa merkitystä. Hindujen mukaan jumalat eivät ole karman piirissä, vaan ne voivat vaikuttaa ihmisen karmaan.

 Hindulaisuus 

Hindulaisuuden mukaan, jos ihminen elää hyvin, hänen sielunsa pääsee kuolemansa jälkeen uudessa jälleensyntymässä parempaan elämään: ylempään kastiin tai jopa pyhäksi lehmäksi. Vastavuoroisesti jos ihminen elää huonosti, hän joutuu alempaan kastiin, kastittomaksi tai saastaiseksi eläimeksi. Jos ihminen elää sikamaisesti, hän joutuu seuraavassa elämässään siaksi. Jos ihminen keskittyy elämässään vain seksiin, hän joutuu seuraavassa elämässään linnuksi (jotka voivat paritella paljon ihmisiä useammin). Jos ihminen tappaa lehmän, hän joutuu helvettiin niin moneksi vuodeksi kuin lehmässä on karvoja.

Karman laki selittää monet länsimaista ihmistä Intiassa oudoksuttavat piirteet. Esimerkiksi vain harvat pyrkivät auttamaan kaduilla eläviä huono-osaisia, koska ajatellaan heidän kurjan kohtalonsa olevan heidän omaa syytään. Samoin länsimaiset ihmiset usein ihmettelevät sitä, että Intiassa eräät hindulahkot pitävät yllä sairaaloita lehmille ja linnuille, mutta huono-osaiset ja kastittomat ihmiset jäävät ilman apua.

 Buddhalaisuus 

Buddhalaisuudessa karman laki tarkoittaa yksinkertaisesti sitä että tietoisilla teoilla on seurauksensa. Karma on edellisten olosuhteiden ja mielentilojen seurausta. Oleellista karman kannalta on siis mielentila, jossa toimitaan. Karma tulee erottaa karma-vipakasta, joka tarkoittaa karman seurausta. 

Karma ei tarkoita kohtalonoppia. Mitkään korkeammat voimat, kuten jumalat, eivät määritä kenenkään kohtaloa, sillä jumalatkin ovat karman ja jälleensyntymän piirissä. Ihminen luo itse karmansa, eikä karma ihmistä. Toisaalta buddhalaisuus ei myöskään opeta sattumaa; asioilla on aina aiheuttajansa.

Koska mikään korkeampi voima ei määritä karmaa, ei siihen sisälly ajatusta rangaistuksesta tai palkkiosta.

Buddhan opetuksen mukaan karma ei ole ainoa syy, jonka vuoksi asioita tapahtuu. Karma on vain yksi niyama, syyn ja seurauksen taso, joka aiheuttaa asioita. Viisi niyamaa on lueteltuna seuraavassa.
 karma niyama – omat tietoiset teot
 dharma niyama – luonnon lait, kuten painovoima
 irthu niyama – ilmasto ja vuodenaikojen vaihtelu
 bija niyama – perinnöllisyys
 chitta niyama – mielentoiminnot
Ei siis voida sanoa että kaikki elämän vastoinkäymiset tai hyvät asiat olisivat karman seurausta. Jos esimerkiksi joudut onnettomuuteen, ei se välttämättä tarkoita että olisit tehnyt jotakin pahaa aikaisemmin. Kulananda: Buddhalaisuuden periaatteet. Like kustannus 0y, 2005. Suomentanut englanniksi Lauri Porceddu https://web.archive.org/web/20091027140514/http://www.geocities.com/Athens/Academy/9280/kamma.htmhttp://www.buddhanet.net/e-learning/karma.htm 

 Teosofia 

Teosofian mukaan karma on elämässä tehtyjen tekojen ja valintojen seurausten summa. Tämä karma, ”karmisen velan saldo”, määrittelee millainen seuraava inkarnaatio tulee olemaan. Säännön ”jokainen niittää sitä mitä hän kylvää” mukaisesti jokainen joutuu lopulta kohtaamaan tekojensa seuraukset ja joko kärsimään ne tai sovittamaan ne. Teosofian opetusten mukaan ihminen voi jälleensyntyä uudelleen vain ihmiseksi. Teosofiassa ajatellaan, että vääryydet tulisi antaa anteeksi pahantekijälle. Karma tulee rankaisemaan sitä joka on loukannut toista, eikä ihmisen pidä omalla toiminnallaan kostaa puolestaan.Anteeksiantoon liittyen: Blavatsky, H. P.: "Teosofian avain" 1954/1889 s. 185-186

 Uuspakanuus 

Erityisesti wicca ja siihen pohjautuvat uuspakanuuden suuntaukset tunnustavat ”palautumisen lakia”: kaikilla teoilla on seurauksensa ja nämä palautuvat tekijälleen jopa kolminkertaisena. Tämä moraalinen ohjenuora selitetään yleensä luonnon vastavuoroisuuden ja fysiikan laeista johdetuksi ja varoittaa mustan magian harjoittamista vastaan. Sielunvaelluksen käsite on varsin yleinen uuspakanoiden keskuudessa, mutta koska karma koetaan välittömästi tässä elämässä toimivana voimana, hyvien tekojen merkitys painottuu nykyhetkeen tuonpuoleisen sijasta.

 Lähteet 

 Kirjallisuutta 
 Smythe, Ingrid Hansen: Objections to Karma and Rebirth. Teoksessa 

 Aiheesta muualla 

Luokka:Jälleensyntyminen
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit

cs:Karma (buddhismus)