Kooikerhondje

Kooikerhondje () on vanha hollantilainen spanielirotu, jota käytettiin alun perin apuna sorsien pyydystyksessä.  Koiran tehtävänä oli houkutella liikehdinnällään sorsia puisiin häkkiansoihin sillä aikaa kun koiran ohjaaja pysytteli piilossa. Tästä tulee kooikerhondjen hollanninkielinen nimi, ”häkkiansastajan pieni koira”. Kooiker on ansastaja ja hondje pieni koira. Koska koira muistutti kettua, sorsat alkoivat seurata koiraa peremmälle ansaan, jossa ne otettiin kiinni. Lintujen houkuttelemisen lisäksi koira toimi porvariston seurakoirana ja tuhoeläinten pyydystäjänä.

Ulkonäkö
Kooikerhondje on pienehkö koira, sen rotumääritelmän sallima säkäkorkeus on 35–40 cm. Suurin osa koirista on kuitenkin suurempia. Uroksien keskikorkeus on 40–43 cm, narttujen 38–40 cm. Alankomaissa on jopa lähes 50 cm säkäkorkeudella olevia uroksia. Toisaalta myös kääpiökokoisuutta esiintyy. Koikkeri on väritykseltään soopelinkirjava eli punaruskea ja valkoinen. Punaisen värin tulee olla vallitseva, ei kuitenkaan täysi mantteli. Kolmivärisyys ja mustavalkoisuus eivät ole sallittuja. Mustat korvathapsut eli ”korvakorut” ovat toivottavat.

 Luonne ja käyttäytyminen 
Kooikerhondje on vilkas koirarotu ja yleensä uskollinen isännälleen. Pennut lähtevät yleensä tutkimaan ympäristöään jo ennen kuin niiden silmät ovat auenneet. Koikkeri on aktiivinen koira, joten se soveltuu monenlaisiin harrastuksiin, kuten agilityyn ja tokoon, mutta herkkänä rotuna vaatii johdonmukaisen omistajan.

Kooikerhondjelle sallitaan pidättyväisyys vieraita ihmisiä kohtaan, mutta se ei saa olla arka eikä aggressiivinen. Suhtautuminen toisiin koiriin on yksilökohtaista. Koska koikkereita on lintujen houkuttelun lisäksi käytetty tuhoeläinten tappamiseen, toisin sanoen rottakoirina, koira voi olla kiinnostunut riistasta. Nykyäänkin joillakin koikkereilla on vahva metsästys- ja riistavietti.

 Alkuperä 
Kooikerhondjet kuolivat melkein sukupuuttoon 1900-luvun alussa. Niiden nykyinen kanta on lähtenyt liikkeelle vain muutamasta yksilöstä ja geenipooli on pieni. Vuonna 1966 kennelliitto Hollannissa hyväksyi rodun. Ensimmäinen kooikerhondje-yhdistys perustettiin Hollannissa 1967. 1971 rotu virallistettiin Hollannissa. Kansainvälinen kennelliitto FCI hyväksyi sen vasta 1990-luvun alussa.

Suomessa perustettiin oma rotuyhdistys vuonna 1999. Ensimmäinen koikkeri tuotiin Suomeen vuonna 1991. Vuonna 2004 ylitettiin Suomessa 250 yksilön raja. Tähän mennessä kooikerhondjeja on Suomessa rekisteröity 1576 (Kennelliiton jalostustietokanta KoiraNet 2.9.2019).

 Roturisteytykset 
Suomessa rodun geenipoolia on pyritty viime vuosien aikana parantamaan risteytyksillä. Vuonna 2021 toteutettiin risteytys käyttölinjaisen cockerspanielin kanssa, mistä syntyi yksi uros ja seitsemän narttua - näistä osa on jo jatkanut sukuaan. Samana vuonna toteutettiin myös risteytys shetlanninlammaskoiran kanssa, mistä syntyi yksi narttu, joka on jatkanut sukuaan. Vuonna 2022 toteutettiin risteytys phalenen kanssa, mistä syntyi kuusi narttua. Vuonna 2023 toteutettiin risteytys keskikokoisen villankoiran kanssa, mistä syntyi kaksi urosta ja kaksi narttua. Vuonna 2025 toteutettiin risteytys markiesjen kanssa, mistä syntyi kolme urosta ja kaksi narttua.Roturisteytysohjelma. Suomen Kooikerhondje ry. Haettu 5.12.2025.

Lähteet

 Aiheesta muualla 

 Rotuyhdistys
 Rotutietokanta 

Luokka:FCI 8 Noutajat, ylösajavat koirat ja vesikoirat
Luokka:Spanielit
Luokka:Alankomaalaiset koirarodut
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit