Jafet

Jafet (; vanhassa kirkkoraamatussa Jaafet) oli Raamatun Vanhan testamentin mukaan Nooan kolmas poika, joka pelastui isänsä ja muun perheensä kanssa vedenpaisumuksesta. Jafetia on pidetty Vähässä-Aasiassa ja Välimeren länsi- ja pohjoisrannikolla asuneiden "jaafetilaisten kansojen" kantaisänä.
Jafetin poikia olivat Gomer, Magog, Madai, Javan, Tubal, Mesek ja Tiras

 Islamilaisessa traditiossa 
Jafetia (arabiaksi: Yāfith) ei mainita nimellä Koraanissa, mutta siihen viitataan epäsuorasti Nooan kertomuksessa.

1600-luvun tšagatain kielisen etnografisen tutkielman Shajara-i Tarākima (شجرهٔ تراکمه, "Turkmenistanin sukututkimus") kirjoittaneen Tšingis-kaanin jälkeläisen, Abū'l-Ghāzī Bahadurin mukaan Jafetin jälkeläiset menivät Volgan- ja Ural-jokien rannoille. Hänellä oli kahdeksan poikaa nimeltä Turk, Hazar, Saqlab, Rus, Ming, Chin, Kemeri ja Tarih. Kun Jafet oli kuolemaisillaan, hän asetti seuraajakseen Turkin, esikoispoikansa.

 Sukupuu 
Ensimmäisen Mooseksen kirjan 10. luvun kansojen taulussa kuvataan Jafetin jälkeläiset. 1. Moos. luvussa 10:2-5 luetellaan hänen poikansa: ”Jafetin pojat olivat Gomer, Magog, Madai, Javan, Tubal, Mesek ja Tiras.” Nämä nimet liittyvät eri kansoihin ja alueisiin, jotka perinteisesti liitetään Euroopan ja Aasian alueisiin. Jafetin jälkeläisten uskotaan asuttaneen tunnetun maailman länsi- pohjoisosia.

Jafetin sukupuu Raamatun mukaan:

Lähteet
 Viitteet 

 Aiheesta muualla 

 Jafet Raamatussa

Luokka:Ensimmäisen Mooseksen kirjan henkilöt