Kansallinen veteraanipäivä

Kansallinen veteraanipäivä on Suomessa sotaveteraanien kunniaksi 27. huhtikuuta vietettävä juhlapäivä ja yleinen liputuspäivä. Kansallista veteraanipäivää ei vietetä voitonjuhlana, vaan sillä on kaatuneitten muistopäivääkin rauhanomaisempi luonne.

 Historia 
Lapin sota ja samalla Suomen osuus toisessa maailmansodassa päättyi 27. huhtikuuta 1945, joka on jäänyt Suomen puolustusvoimien viimeisimmäksi sotapäiväksi. Silloin loputkin Saksan 20. vuoristoarmeijan sotilaista vetäytyivät kello 13.30 mennessä Kilpisjärveltä Norjan puolelle rajaa.

Ehdotuksen kansallisesta veteraanipäivästä teki pääministeri Kalevi Sorsa ja asia vahvistettiin valtioneuvostossa puolustusministeri Veikko Pihlajamäen esityksestä 1986. Tehtävä siirtyi Keski-Suomen lääninhallituksen sosiaali- ja terveysosastolle, jossa Keski-Suomen läänin veteraanipäivän järjestelyt hoiti Pekka Kaura-aho käyttäen tapahtumaan 32 000 markkaa.

Kansallista veteraanipäivää vietettiin ensimmäisen kerran vuonna 1987 Lahdessa osana Suomen itsenäisyyden 70-vuotisjuhlavuotta. Lahden suurhallissa järjestettiin pääjuhla, johon osallistui yli 10 000 veteraania. Valtaosa juhlijoista oli yli 70-vuotiaita ja nuorimmatkin eläkeiässä. He olivat saaneet rintaansa tammenlehvämerkin. pienoiskuva|194x194px|Kansallisena veteraanipäivänä lasketut seppeleet Siuntion veteraanikivellä.
 Lähteet 

Luokka:Suomen liputuspäivät
Luokka:Suomalaiset juhlapäivät
Luokka:Huhtikuun juhlapäivät
luokka:Lapin sota