Laamanni

Laamanni on käräjäoikeudessa viraston päälliköstä käytetty nimitys. Laamannin on oltava oikeustieteen kandidaatin tai maisterin tutkinnon suorittanut henkilö, jolla on tehtävän hoitamiseen tarvittava taito ja kokemusta tuomarin tehtävän hoitamisesta.

Historia
Aikoinaan laamanni-nimitystä on käytetty suurvalta-ajan Ruotsissa toimineesta korkeasta virkamiehestä, joka toimi maakunnan luottamusmiehenä. Sana laamanni tulee muinaisruotsin sanasta laghman, joka tarkoitti kirjaimellisesti lakimiestä. Laamannin tehtävänä oli esittää, selittää ja kehittää lakia sekä toimia maakuntakäräjien puheenjohtajana. Myöhemmin laamanni oli vain virkapiirinsä tuomari. 

Suomessa laamannin toiminnasta ensimmäinen merkintä on vuodelta 1324. Vuonna 1435 Suomen laamannikunta jaettiin kahteen pienempään laamannikuntaan, Etelä- ja Pohja-Suomeen. Laamannikuntien raja kulki Aurajokea pitkin. Laamanninvirkoja hoitivat usein käytännössä alilaamannit.Marianne Vasara: Oikeustiedettä ulkomailla, s. 9 

Laamannien toimet ja laamanninoikeudet lakkautettiin vuonna 1868. Tämän jälkeen nimitys oli käytössä ainoastaan ansioituneelle lakimiehelle anomuksesta myönnettynä laamannin arvonimenä.

Vuoden 1993 alioikeusuudistuksessa laamanni tuli jälleen käyttöön myös virkanimikkeenä. Laamanni korvasi alioikeuden päällikkötuomarin virkanimekkeenä vanhojen kihlakunnanoikeuksien kihlakunnantuomarit sekä raastuvanoikeuksien pormestarit. 

Hovioikeudenlaamanni on hovioikeuden osaston päällikkö.

Karjalan laamanni
Vaikka maa jaettiin 1435 kahteen laamannikuntaan, Karjalaan syntyi lisäksi oma, ja laamannikunnan laamannin asetti todennäköisesti Viipurin linnanpäällikkö. Laamannin valta ei ollut rinnastettavissa kahteen muuhun laamanniin, sillä hänellä ei ollut tuomiovaltaa Turun maanoikeudessa. Ensimmäinen Karjalan laamannin tuomio on vuodelta 1447. Ensimmäinen laamanni Viipurissa oli linnanvouti Martti Djekn, toinen Pietari Djekn. Myöhemmin mainitaan Dufva-sukuinen Niilo Pentinpoika ja Mikael Pentinpoika, joka on saattanut olla tehtävässä tilapäisesti tai olla sama kuin Niilo. Vuodelta 1508 on maininta Klaus Åkenpojasta laamannina. Keskiajan viimeiset  laamannit Viipurissa olivat Arvid Eerikinpoika Stålarm (vanhempi) ja Olavi Eerikinpoika Stålarm.Veli Holappa, Verot ja oikeuslaitos 1500-1600 luvulla: Keskiaikainen oikeudenkäyttö  

Karjalan laamannien virkakaudet 1500-luvulta vuoteen 1680:OssianMesterton, Suomen laamannit, kihlakunnantuomarit, alilaamannit ja lainlukijat 1523–1680 

Olavi Eerikinpoika Stålarm 1509–1520
Klaus Åkenpoika Tott 1578–1590
Martti (Mårten) Boije 1590–1596. 
Aksel Kurki (Kurck) 1596–1599
Arvid Eerikinpoika Stålarm (nuorempi) 1602–1605 (päättymisvuosi epävarma)
Arvid Tönnenpoika Wildeman 1607–1617 
Axel Oxenstierna 1618 (tarkka vuosi epävarma)
Klaus Horn 1624–1634
Karl Bonde 1634 
Aksel Lillie 1652–1662
Seved Bååt 1662
Bengt Horn 1674
Krister Horn 1669
Gustav Oxenstierna 1678–1680

Katso myös
 Laamannikunta
 Laamannikunta Suomessa
 laamannin arvonimi Suomessa

Lähteet
 Käräjäoikeuslaki 581/1993 1 §
 Pieni tietosanakirja

Viitteet

Luokka:Oikeusalan ammatit
Luokka:Oikeuslaitos
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit