Cheap Trick

Cheap Trick on vuonna 1972 Rockfordissa, Illinoisissa perustettu yhdysvaltalainen rockyhtye, joka alun perin toimi nimellä Sick Man Of Europe. Yhtyeen tunnetuin ja menestyksellisin kokoonpano vakiintui syksyllä 1974, kun laulusolisti Robin Zander korvasi Randy ”Xeno” Hoganin. Rumpali Bun E. Carlos oli liittynyt joukkoon hieman aiemmin.

Yhtye on myynyt yli 20 miljoonaa albumia.

 Historia 
Yhtyeen perustivat kitaristi Rick Nielsen ja basisti Tom Petersson sen jälkeen, kun heidän edellinen yritelmänsä Fuse hajosi 1970-luvun alussa julkaistuaan yhden albumin Epic Records -levy-yhtiön kautta. 

Vaikka yhtye oli yhdysvaltalainen, sen musiikki perustui vahvasti 1960-luvun brittiläiseen rock- ja popperinteeseen ottaen vaikutteita The Beatlesin lisäksi hieman tuntemattomammilta orkestereilta, kuten The Movelta. Yhtye herätti huomiota myös vaikuttamalla ulospäin aika sekalaiselta seurakunnalta. Toisaalla olivat tyypilliset ”nätit pojat” Zander ja Petersson ja toisaalla varsin epärockmaiset Nielsen ja Carlos. Nielsenin yleisin univormu lavalla alkuvaiheissa oli baseball-hattu, rusetti ja villatakki, Carlos puolestaan pukeutui valkoisiin kauluspaitoihin, mustiin suoriin housuihin ja solmioon.

Yhtye solmi levytyssopimuksen Epic Recordsin kanssa elokuussa 1976 ja julkaisi nopeassa tahdissa kolme albumia, Cheap Trick (1977), In Color (1977) ja Heaven Tonight (1978), jotka kaikki lasketaan yhtyeen klassisimpien levytysten joukkoon. Viimeksi mainittu sisältää yhtyeen kenties kaikkein tunnetuimman kappaleen ”Surrender” (mukana myös Guitar Hero II -videopelissä). Suuri kaupallinen läpimurto tapahtui alkuvuodesta 1979, kun Japanissa taltioitu livealbumi At Budokan ylsi Yhdysvalloissa Billboardin albumilistalla neljännelle sijalle. Menestysbuumia jatkoi samana vuonna julkaistu studioalbumi Dream Police. 

At Budokan pääsi vuonna 2005 mukaan hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään. Vuonna 2019 se valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.Complete National Recording Registry Listing, Library of Congress. Viitattu 7.9.2020.

Petersson erosi tai erotettiin vuonna 1980 ennen All Shook Up -albumin julkaisua. Samaan aikaan yhtyeen menestys alkoi hiipua samanaikaisesti albumien tason kanssa. Yhtye koki pienoisen nousukauden 1980-luvun loppupuolella Peterssonin palattua kokoonpanoon, kun albumi Lap of Luxury ylsi miljoonamyyntiin Yhdysvalloissa ja ”The Flame” -singlestä tuli yhtyeen ensimmäinen ykköshitti. 

Nousukausi jäi lyhyeksi, ja lopulta vuonna 1991 yhtye ja Epic Records päättivät 15 vuotta kestäneen yhteistyönsä. Cheap Trick siirtyi Warner Brothersin leipiin. Siirrolla ei ollut toivottua vaikutusta, sillä vuonna 1994 julkaistu Woke Up With A Monster oli yhtyeen heikoimmin menestyneitä albumeita. Yhteistyö Warnerin kanssa jäi yhden albumin mittaiseksi ja kesällä 1997 ilmestynyt yhtyeen nimeä kantanut albumi Cheap Trick ilmestyi pienellä Red Ant -levymerkillä, joka ajautui konkurssiin vain kolme kuukautta albumin julkaisemisen jälkeen.

Vuonna 1998 yhtye perusti oman levymerkkinsä Cheap Trick Unlimited, jonka kautta julkaistiin vuonna 1999 ilmestynyt, Chicagossa taltioitu live-albumi Music For Hangovers. joka koostui neljän ensimmäisen studioalbumin materiaalista ja sisälsi vierailevina artisteina The Smashing Pumpkins -yhtyeen jäseniä kahdella raidalla. Samana vuonna yhtye teki tunnusmusiikin televisiosarjaan 70’s Show. Tunnuskappale perustui Big Star -yhtyeen 1972 ilmestyneeseen kappaleeseen ”In the Street”.

2000-luvulla yhtye on julkaissut studioalbumeita tasaisin väliajoin, viimeisimpänä huhtikuussa 2021 ilmestynyt In Another World. Vuonna 2009 yhtye julkaisi live-albumin Sgt. Pepper Live, joka oli yhtyeen versio The Beatlesin legendaarisesta Sgt. Pepper’s Lonely Hearts Club Band -albumista. Albumin äänittäjänä toimi Beatlesin alkuperäiselläkin albumilla samassa tehtävässä toiminut Geoff Emerick.

Pitkään selkävaivoista kärsinyt Bun E. Carlos jäi pois yhtyeen kiertuekokoonpanosta keväällä 2010 ja hänen paikkansa keikkarumpalina otti Rick Nielsenin poika Daxx. Carlos jatkoi kuitenkin yhtyeen jäsenenä. 

Cheap Trick on ollut suuri vaikuttaja monille 1980- ja 1990-lukujen rockyhtyeille. Muun muassa The Smashing Pumpkinsin Billy Corgan ja Nirvanan Kurt Cobain ovat maininneet yhtyeen yhtenä suurimmista innoittajistaan.

1980-luvulla yhtyeen turvamiehenä toimi suomalainen, myöhemmin poliitikkonakin tunnettu Tony Halme.

 Diskografia 
 Studioalbumit 

 1977 Cheap Trick
 1977 In Color
 1978 Heaven Tonight
 1979 Dream Police
 1980 All Shook Up
 1982 One On One
 1983 Next Position Please
 1985 Standing On The Edge
 1986 The Doctor
 1988 Lap Of Luxury
 1990 Busted
 1994 Woke Up With A Monster
 1997 Cheap Trick
 2003 Special One
 2006 Rockford
 2009 The Latest
 2016 Bang, Zoom, Crazy...Hello
 2017 We’re All Alright!
 2017 Christmas Christmas
 2021 In Another World

 Livealbumeja 

 1978 At Budokan
 1993 Budokan II
 1998 At Budokan, The Complete Concert
 1999 Music For Hangovers
 2001 Silver
 2009 Sgt. Pepper Live
 2019 Are You Ready? Live 12/31/1979
 2020 Out To Get You!: Live 1977

 Kokoelmia 

 1991 Greatest Hits
 1996 Sex, America, Cheap Trick
 2000 Authorized Greatest Hits
 2004 The Essential Cheap Trick
 2015 The Epic Archive, Vol. 1 (1975-1979)
 2015 The Epic Archive Vol. 2 (1980-83)
 2015 The Epic Archive, Vol. 3 (1984-1992)

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 



Luokka:Yhdysvaltalaiset rockyhtyeet