Belgorodin alue

Belgorodin alue () on hallinnollinen alue Lounais-Venäjällä.

 Maantiede 

Belgorodin alue rajoittuu etelässä ja lännessä Ukrainaan (Sumyn, Harkovan ja Luhanskin alueet), pohjoisessa Kurskin alueeseen ja idässä Voronežin alueeseen. Belgogradin sijaitsee Keski-Venäjän ylängön lounaisosassa. Alueen merkittävimmät joet ovat alueen länsiosasta alkunsa saava Donets ja Oskol.

 Historia 
Toisessa maailmansodassa Belgorodin alue oli Saksan miehittämä vuosina 1941–1943.

 Väestö 

Alueen asukasluku on 1 532 526 henkeä (vuonna 2010). Kaupunkiväestön osuus oli paria vuotta aiemmin 66,6 %. Suurimmat kaupungit ovat Belgorod (356 426 as.), Staryi Oskol (221 163 as.) ja Gubkin (88 562 as.).

Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan asukkaista 92,9 % on venäläisiä ja 3,8 % ukrainalaisia.

 Hallinto 
Belgorodin alue on yksi Venäjän federaation jäsenistä eli subjekteista. Sen pääkaupunki on Belgorod. Aluehallinnon johdossa on kuvernööri ja alueduuma. Paikallista itsehallintoa varten alue on jaettu 6 kaupunkipiirikuntaan ja 21 piiriin.

Kaupunkipiirikunnat
 Belgorod,
  Aleksejevka,
  Valuiki,
  Gubkin,
  Staryi Oskol,
  Šebekino

Piirit
 Aleksejevkan piiri (), 
 Belgorodin piiri (),
 Borisovkan piiri (),
 Graivoronin piiri (),
 Gubkinin piiri (),
 Ivnjan piiri (), 
 Jakovlevon piiri (),
 Korotšan piiri (),
 Krasnaja Jarugan piiri (),
 Krasnogvardeiskin piiri (),
 Krasnojen piiri (),
 Novyi Oskolin piiri (),
 Prohorovkan piiri (),
 Rakitnojen piiri (),
 Rovenkin piiri (),
 Staryi Oskolin piiri (),
 Šebekinon piiri (), 
 Tšernjankan piiri (),
 Valuikin piiri (),
 Veidelevkan piiri () ja
 Volokonovkan piiri ().

 Talous 
Belgorodin alueen bruttokansantuote oli Venäjän tilastokeskus Rosstatin mukaan vuonna 2010 yhteensä 397 069,9 miljoonaa ruplaa eli 1,06 % Venäjän federaation BKT:stä. Jokaista alueen asukasta kohti BKT:tä kertyi vuodessa 259,1 tuhatta ruplaa eli noin 6 347 euroa. Tämä oli lähellä (99 %) Venäjän keskiarvotasoa.

Belgorodin alueella on kaivos-, koneenrakennus-, metalli-, kemian-, rakennusaine- ja elintarviketeollisuutta. Kaivosteollisuus tuottaa pääasiassa rautamalmia. Maanviljely tuottaa viljaa, sokerijuurikasta, auringonkukan siemeniä ja eteerisiä öljykasveja. Lisäksi on karjataloutta.

Lähteet

Aiheesta muualla