Fidžin kieli

Fidžin kieli (omakielinen nimi: Na Vosa Vakaviti) on austronesialainen kieli, jota puhutaan pääasiassa Fidžin saarivaltiossa. Arviot äidinkielisten puhujien määrästä vaihtelevat 300 000 – 400 000 välillä. Yhteensä, toisena kielenä puhuvat mukaan lukien, fidžillä on noin 650 000 puhujaa. Itse Fidžin tasavallan lisäksi kielellä on jonkin verran puhujia myös Uudessa-Seelannissa, Australiassa ja Yhdysvalloissa. Esimerkiksi Uudessa-Seelannissa asuu noin 20 000 fidžiläistaustaista henkilöä, mutta näistä vain 11 % osaa fidžiä. Kielen ei kuitenkaan katsota olevan uhanalainen. Lukutaitoisten osuus on hyvä, ja fidžiä käytetään muun muassa tiedotusvälineiden kielenä. 

 Status ja kansalliskieli-väittely 
Fidžillä käydään kiivasta keskustelua valtion virallisista kielistä. Tämän hetkinen perustuslaki tunnustaa virallisiksi kieliksi englannin, fidžin ja fidžinhindin (myös nimellä hindustani). Väittely kulminoituu kysymykseen siitä, pitäisikö kaikkien virallisten kielten olla pakollisia oppiaineita koulussa. Myös etnisten fidžiläisten ja intialaista alkuperää olevien Fidžin intialaisten välit ovat pitkään olleet huonot.

Fidži on englannin ja fidžinhindin rinnalla virallinen kieli Fidžillä vuodesta 1997 lähtien. Maan perustuslain mukaan fidži on pakollinen oppiaine kouluissa.

 Fonologia 
Fidžin konsonanteissa on verrattain paljon sellaisia äänteitä, jotka esiintyvät vain tietyissä murteissa (esimerkiksi [x] ja [h]) ja lainasanoissa (esimerkiksi [p] ja [f]). Tällaiset äänteet on merkitty sulkeisiin. Yhteensä konsonantteja on 16.  
LabiaalinenAlveolaarinenPalataalinenVelaarinenNasaalimnŋKlusiiliSoinniton(p)tkPrenasaalinenᵐbⁿdⁿɡFrikatiiviSoinniton(f)s(x)SoinnillinenβðTremulanttiTavallinenrPrenasaalinenᶯɖʳApproksimanttiwlj(h)
Vokaaleja on viisi. Kaikki voivat esiintyä pitkinä ja lyhyinä. Pitkiä vokaaleja ei oppi- ja sanakirjoja lukuun ottamatta ole tapana merkitä. 
EtuKeskiTakaSuppeaiuPuoliavoineoAvoina
Sanapaino on lähtökohtaisesti toiseksi viimeisellä tavulla.

 Murteet ja kirjakieli 
Fidžin murteet jakautuvat karkeasti kahteen alaryhmään (läntiset ja itäiset) eivätkä kaikki murteet ole keskenään ymmärrettäviä. Fidžin kielen murteet ovat:

bau
kadavu
Kaakkois-Viti Levun murre
Koillis-Viti Levun murre
Keski-Vanua Levun murre
Koillis-Vanua Levun murre
Kaakkois-Vanua Levun murre
Länsi-Vanua Levun murre
länsifidži
waya

Fidžiä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Kirjakieli perustuu skotlantilaisen lähetyssaarnaaja David Cargillin tekemään työhön ja hän puolestaan perusti kirjakielen Baun murteeseen. Cargill teki useita vedoksia kirjakielestä, ja yritti aluksi merkitä esimerkiksi äännettä [mb] kahdella kirjaimella <MB>, mutta fidžiläiset lukivat nämä erillisinä äänteinä, minkä vuoksi Cargill päätyi esittämään yhtä äännettä yhdellä kirjaimella. Raamattu käännettiin kokonaisuudessaan fidžiksi ensimmäisen kerran vuonna 1864. Nykyään fidžiä käytetään yleisesti muun muassa mediassa. 

Kielessä käytettävät aakkoset ovat seuraavanlaiset (huomionarvoista on, että kirjainyhdistelmä T + I tuottaa äänteen [t͡ʃi]):
Iso kirjainABCDEFGHIJKLMNOPQRSTUVWYZPieni kirjainabcdefghijklmnopqrstuvwyzIPAambðndefŋhit͡ʃklmnopŋgrstuvwjz

 Kielioppi ja sanasto 
Fidžin kielen perussanajärjestys on verbi–subjekti–objekti.

Fidžin kielessä substantiivien edessä on yleensä liite a. Samalla liitteellä voidaan tosin kuvata myös imperfektimuotoa. Kieliopillisia rooleja ilmaistaan affikseilla. Persoonapronomineista erotetaan yksikön, kaksikon ja monikon lisäksi myös paukaali (jonkin verran, mutta enemmän kuin kaksi). Lainasanoja on tullut suurimmaksi osaksi englannista.

Lukusanat 1–10 fidžiksi:
12345678910dualuatoluvalimaonovituwaluciwatini

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

 Pieni fidži–englanti-sanasto

Luokka:Fidžin kielet
Luokka:Oseanialaiset kielet