Korinna

Korinna (, ; 500–400-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen lyyrinen runoilijatar, joka oli kotoisin Boiotian Tanagrasta. Hänet muistetaan Pindaroksen opettajana.

 Elämä 

Korinna vaikutti ainakin arkaaisen kauden lopulla 490-luvulla eaa. Eräiden tietojen mukaan hänen isänsä olisi ollut Akhelodoros ja äiti Prokratia. Korinnan lisänimeksi mainitaan Myia (”Kärpänen”). Koska Korinna toimi pitkään Thebassa, häntä kutsutaan joskus thebalaiseksi. Samoin arvellaan, että Sudan mainitsema runoilijatar Korinna tai Myia Thespiailainen olisi sama henkilö.Suda, .

Korinna oli Pindaroksen aikalainen, ja hänen kerrotaan toimineen tämän kuuluisan runoilijan opettajana.Plutarkhos: Ovatko ateenalaiset maineikkaampia sodassa kuin viisaudessa (De gloria Atheniensium) IV s. 348a. Korinnan kerrotaan voittaneen Pindaroksen julkisissa runokilpailuissa Thebassa. Aelianuksen mukaan hän voitti Pindaroksen viisi kertaa.Aelianus: Varia historia 13.25. Pausanias puolestaan mainitsee vain yhden voiton, ja sanoo nähneensä Tanagrassa Korinnan kuvan, jossa tämä oli kuvattu sitomassa hiuksiaan. Pausaniaan mukaan voitto oli paitsi Korinnan runoilijanlahjojen myös hänen kauneutensa ja hänen käyttämänsä aiolialaisen murteen ansiota.Pausanias: Kreikan kuvaus 9.22.3. Myöhempinä aikoina, kun Pindaroksen maine oli jo vakiintunut, Korinna syytti Myrtistä siitä, että tämä oli osallistunut samanlaiseen kilpailuun Pindarosta vastaan.

Myöhemmin Korinnalle pystyttiin patsaita useisiin kaupunkeihin eri puolilla Kreikkaa, ja hänet luettiin merkittävimmäksi yhdeksästä ”lyyrisestä muusasta” eli naispuolisesta runoilijasta.

 Runous 

Korinnan tuotanto oli pääasiassa lyyristä runoutta, ja koostui kuorolyriikasta, lyyrisistä noomeista (nomos), parthenion-hymneistä, epigrammeista sekä rakkausaiheisista ja herooisista runoista. Viimeksi mainittujen joukkoon lukeutuivat muun muassa runot Iolaos ja Seitsemän Thebaa vastaan. Myöhemmin Korinnan runot oli koottu viideksi kirjaksi. Nykyaikaan hänen teoksistaan on säilynyt ainoastaan katkelmia.

Korinnan käyttämässä aiolialaisessa murteessa oli monia boiotialaisia erityispiirteitä, samalla kun hänen runoissaan oli paljon viittauksia paikallisiin asioihin. Näin hänen arvellaan tarkoittaneen runonsa ennen kaikkea boiotialaisille kuulijoille.Pausanias: Kreikan kuvaus 9.20.1; Stefanos Byzantionlainen: Ethnika, ; Skolia Apollonios Rhodoslaisen Argonautikaan 2.1177; Eustathios: Kommentaari Odysseiaan (Ad Odysseum) vol. I s. 215. 2, 376. 10, Kommentaari Iliaaseen (Ad Iliad) vol. II s. 364. 22, ed. Lips.; Wolf.

 Lähteet 

 Kirjallisuutta 



 Aiheesta muualla 



Luokka:Antiikin kreikkalaiset lyyriset runoilijat