Korianteri

Korianteri eli maustekorianteri (Coriandrum sativum) on yksivuotinen maustekasvi, joka on erityisen suosittu eri puolilla Aasiaa, Etelä-Amerikassa ja Välimeren ympäristössä. Kaikki kasvin osat ovat syötäviä, mutta yleisimmin käytetään siemeniä tai tuoreita tai kuivattuja lehtiä. Korianteri on sukua persiljalle ja porkkanalle.

Korianterin sijasta käytetään toisinaan meksikolaista korianteria, joka kuitenkin on paljon voimakkaampaa. Ne eivät ole keskenään sukua.

Kreikkalainen sana koris, joka tarkoittaa ludetta, on antanut nimensä korianterille.

Monia belgialaisia vehnäoluita (witbier) maustetaan korianterilla.

 Korianterin lehdet 
Lehtikorianteri tunnetaan Etelä- ja Pohjois-Amerikassa myös espanjankielisellä nimellä cilantro. Tuoreet lehdet ovat tärkeä osa monissa aasialaisissa chutney-soseissa sekä meksikolaisissa salsakastikkeissa. Silputtuja korianterinlehtiä sirotellaan myös intialaisten ruokien kuten dhalin päälle, mutta lehtiä pitää varoa kuumentamasta, sillä lämpö tuhoaa niiden aromin nopeasti. Korianterin lehdet sisältävät muun muassa 10-undekenaalia (C11H20O).

 Maku 
Korianterin maku on voimakkaan aromikas, makeahko ja kirpeän sitrusmainen. Se sopii esimerkiksi kaali- ja punajuuriruokien mausteeksi. Toisaalta merkittävä vähemmistö (4–14 %) kokee korianterin maun saippua- tai multamaisena. Tämä johtuu hajuaistiin vaikuttavasta geenimuunnoksesta. Tästä syystä on kehitetty humoristinen ”I Hate Coriander Day” eli ”Vihaan korianteria -päivä”.

 Korianterin siemenet 
Korianterin siemenen tuoksuvat murskattaessa hiukan sitruunamaisilta. Niiden makua on kuvattu myös lämpimäksi, pähkinäiseksi ja appelsiiniin vivahtavaksi – ja se on kaukana korianterin lehtien mausta, joten ruoanlaitossa niitä ei voi korvata toisillaan. Jauhetut korianterin siemenet ovat curry-maustesekoituksen pääainesosa sekä tärkeässä roolissa garam masalassa ja muutamissa muissa intialaisissa maustesekoituksissa.

Siemenet voi paahtaa kevyesti ennen käyttöä, ja ne murskataan helpoimmin morttelissa. Jauhettu korianteri menettää makunsa nopeasti.

 Historiaa 
Korianteria on löydetty niin Pompeijin raunioista kuin faaraoiden haudoista, joten se ei ole tuore tulokas eurooppalaisessa keittiössä. Raamatussa korianterin avulla kuvataan mannaa: "Israelilaiset antoivat sille ruoalle nimeksi manna. Se muistutti korianterin siemeniä, mutta oli valkoista ja maistui hunajaleivältä." (2. Moos.16:31) 

Ensimmäisen kerran nimi coriandrum (korianteri) esiintyy Plinius vanhemman kirjoituksissa, jossa hän kuvailee kasvia, joka haisee luteelle.

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 
Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Korianteri (Coriandrum sativum)
Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Maustekorianteri (Coriandrum sativum)
ITIS: Coriandrum sativum 
United States Department of Agriculture (USDA): Coriandrum sativum 
Flora of China: Coriandrum sativum 
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Coriandrum sativum  
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Coriandrum sativum (coriander) 
Gernot Katzer's Spice Pages: Coriander (Coriandrum sativum) 

Luokka:Sarjakukkaiskasvit
Luokka:Maustekasvit
Luokka:Yrtit
Luokka:Intialainen keittiö
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit