San Marinon Grand Prix 1994

San Marinon Grand Prix 1994 oli Formula 1 -sarjan kauden  osakilpailu ja se järjestettiin 1. toukokuuta 1994 Autodromo Enzo e Dino Ferrari -radalla Imolassa Italiassa. Kilpailu oli kauden kolmas osakilpailu.

Michael Schumacher voitti kilpailun, ja toiseksi ajoi Nicola Larini, joka saavutti uransa ensimmäisen palkinto- ja pistesijan. Mika Häkkinen oli kolmas.

Samana viikonloppuna sattui useita ulosajoja ja onnettomuuksia, joissa kuoli kaksi kuljettajaa: itävaltalainen tulokaskuljettaja Roland Ratzenberger ja brasilialainen kolminkertainen maailmanmestari Ayrton Senna. Traagisten tapahtumiensa johdosta kilpailusta käytetään monesti myös nimitystä Imolan musta viikonloppu.

Kilpailun jälkeen kuljettajien turvallisuuteen alettiin kiinnittää enemmän huomiota.

pienoiskuva|left|Imolan radan muutokset vuoden 1994 jälkeen

 Aika-ajot 

 Perjantai 

Perjantaina ensimmäisissä aika-ajoissa Jordan-kuljettaja Rubens Barrichello menetti autonsa hallinnan Variante Bassa -shikaanissa. Barrichello mursi nenänsä ja kätensä sekä nielaisi kielensä ollen vähällä tukehtua, mutta lääkäri sai hänen kielensä pois kurkusta.

 Lauantai 

Lauantain aika-ajossa Simtek-tallin Roland Ratzenberger kuoli kallo- ja niskavammoihin, kun auto iskeytyi ratavalliin Villeneuve-mutkassa. Lähestyessään mutkaa hänen autonsa etusiipi hajosi ja jäi autoon kiinni, tehden autosta ohjauskyvyttömän. Onnettomuushetkellä Ratzenbergerin ajonopeus oli yli 300 km/h. Törmäyksen voima oli noin 500g (500 kertaa Maan vetovoima, eli 500 x 9,81 m/s2), suurin voima, mitä yksittäisessä kolarissa Formula 1:ssä on koskaan mitattu. Ratzenberger kuoli välittömästi.

Ratzenbergerin kuolema vaikutti tunnelmaan varikolla rajusti. Esimerkiksi Ayrton Senna päätti olla ottamatta enää osaa aika-ajoihin, ja jopa harkitsi jättävänsä huomisen kisan ajamatta, mutta hän silti päätti ajaa. Hän oli onnettomuuden jälkeen yhteydessä entiseen kilpakumppaniinsa Alain Prostiin, jossa he päättivät viikonlopun jälkeen ryhtyä toimiin Formula 1:n turvallisuuden parantamiseen.

 Kilpailu 

Sunnuntaina kilpailu alkoi rajulla kolarilla heti startissa, kun Pedro Lamy törmäsi lähtöruudukkoon jääneen JJ Lehdon Benettonin vasempaan takakulmaan. Onnettomuusautoista lensi kappaleita yleisöön loukaten lievästi yhdeksää katsojaa.

Lähtöruudukkokolarin seurauksena turva-auto tuli johtamaan letkaa poistuen radalta viidennen kierroksen lopulla, jolloin kilpailu pääsi jälleen käyntiin.

Seitsemännen kierroksen toisessa mutkassa (Tamburello-mutka) Williams-tallin Ayrton Senna menetti autonsa hallinnan ja ajautui 309 km/h vauhdilla ulos radalta. Senna ehti jarruttaa ja vaihtamaan kahdesti pienemmälle vaihteelle ennen törmäystä suojaamattomaan betonivalliin 211 km/h:n nopeudella. Mutkaan lisättiin shikaani jo seuraavan vuoden kilpailuun.

Kilpailu keskeytettiin Sennan onnettomuuden jälkeen punaisella lipulla. Kisa aloitettiin uudestaan lähtöruudukosta lämmittelykierroksen jälkeen. Kuljettajien välisiin eroihin radalla lisättiin heidän eronsa ennen kilpailun keskeyttämistä, eli kuudennen kierroksen loppuaikojen mukaisesti. Tämä teki kilpailun seuraamisesta hankalaa, sillä sijoitukset radalla eivät vastanneet todellisia sijoituksia / aikaeroja. 

Kun Sennaa vielä hoidettiin onnettomuuspaikalla, Larousse-talli päästi kuljettajansa Éric Comasin radalle, vaikka kilpailu oli yhä keskeytetty punaisilla lipuilla. Ilmeisesti talli ei ollut täysin selvillä, mitä oli tapahtunut. Comasin lähestyessä onnettomuuspaikkaa hänen nopeutensa oli lähes kilpailuvauhtia. Comas onnistui hidastamaan tarpeeksi ja mitään ei sattunut, mutta näky onnettomuuspaikalla oli Comasille niin suuri järkytys, että hän vetäytyi kilpailusta, eikä puhunut kokemuksesta yli kymmeneen vuoteen.

Senna sai surmansa turmassa saamiensa vammojen seurauksena. Merkittävimpänä kuolemaan johtaneena syynä on pidetty kolarissa irronneen etupyörän tai jousituksen iskeytymistä pään alueelle. 

Kilpailun aikana loukkaantui myös neljä mekaanikkoa yhdessä ja samassa onnettomuudessa kun Minardi-kuljettaja Michele Alboreton oikea takarengas irtosi hänen autostaan sinkoutuen kovalla vauhdilla ratamekaanikkojen sekaan.
Pahimmin loukkaantui Lotus-tallin kaksi mekaanikkoa, jotka tarvitsivat sairaalahoitoa. Onnettomuudessa loukkaantui lievemmin myös kaksi Ferrari-tallin mekaanikkoa.

Benettonin Michael Schumacher voitti kilpailun Ferrarin Nikola Larinin tullessa toiseksi ja McLarenin Mika Häkkisen sijoittuessa kolmanneksi,

Palkintokorokkella Schumacher ja Mika Häkkinen vielä hymyilivät, mutta lehdistötilaisuudessa ilmeet olivat jo vakavoituneet Sennan tilan vakavuuden selvittyä kuljettajille. Varikolla monet itkivät avoimesti.

Tieto Sennan kuolemasta saavutti muut kilpailijat ja yleisön vasta muutamia tunteja kilpailun jälkeen kello 18.40, mutta Italian lain mukaan Sennan virallinen kuolinaika oli kello 14.17, hetki jolloin hänen autonsa osui ratavalliin. Sennan autosta löytyi rullattu Itävallan lippu, jota hänen oli oletettavasti tarkoitus heiluttaa Ratzenbergerin kunniaksi kilpailun päätyttyä.

 Kilpailun jälkeen 

Senna ja Ratzenberger olivat ensimmäiset F1:ssä kuolleet kuljettajat sitten Elio de Angeliksen testionnettomuuden vuonna 1986, ja Sennan kuolema oli ensimmäinen kilpailussa tapahtunut sitten Riccardo Palettin vuonna 1982. Turvallisuuteen kiinnitettiin jälleen entistä tiukempaa huomiota mm. autojen sääntömuutoksilla (puinen pohjalevy ja rajoituksia siivekkeiden kokoon), ja Imolan rataa muutettiin selvästi hitaammaksi: muun muassa Sennan ja Ratzenbergerin turmaksi koituneet Tamburello-mutka ja Villeneuve-mutka muutettiin shikaaneiksi. Myös muihin ratoihin, esimerkiksi Barcelonaan ja Montrealiin, tehtiin kiireellisesti hidastusshikaaneja. Imolan mustan viikonlopun jälkeen F1-kilpailussa ei kuollut kuljettajia yli 20 vuoteen, kunnes Japanin Grand Prixissa 2014 Jules Bianchi joutui kisassa vakavaan onnettomuuteen ja kuoli saamiinsa vammoihin heinäkuussa 2015. Tällä välillä F1-kilpailuissa kuitenkin kuoli kolme ratavirkailijaa. Lisäksi kuljettaja María de Villota kuoli F1-testeissä tapahtuneessa onnettomuudessa saamiinsa vammoihin vuonna 2013.http://yle.fi/urheilu/f1-naiskuski_kuoli_kolarissa_saamiin_vammoihinsa/6878856

 Tulokset 

 Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1 5  Michael Schumacher Benetton-Ford 58 1.28.29,3 2 10 2 27  Nicola Larini Ferrari 58 + 54,942 6 6 3 7  Mika Häkkinen McLaren-Peugeot 58 + 1.10,679 8 4 4 29  Karl Wendlinger Sauber-Mercedes 58 + 1.13,658 10 3 5 3  Ukyo Katayama Tyrrell-Yamaha 57 + 1 krs. 9 2 6 0  Damon Hill Williams-Renault 57 + 1 krs. 4 1 7 30  Heinz-Harald Frentzen Sauber-Mercedes 57 + 1 krs. 7   8 8  Martin Brundle McLaren-Peugeot 57 + 1 krs. 13   9 4  Mark Blundell Tyrrell-Yamaha 56 + 2 krs. 12   10 12  Johnny Herbert Lotus-Mugen-Honda 56 + 2 krs. 20   11 26  Olivier Panis Ligier-Renault 56 + 2 krs. 19   12 25  Éric Bernard Ligier-Renault 55 + 3 krs. 17   13 9  Christian Fittipaldi Footwork-Ford 54 Ulosajo 16   Kesk. 29  Andrea de Cesaris Jordan-Hart 49 Ulosajo 21   Kesk. 24  Michele Alboreto Minardi-Ford 44 Varikkovirhe 15   Kesk. 10  Gianni Morbidelli Footwork-Ford 40 Moottori 11   Kesk. 23  Pierluigi Martini Minardi-Ford 37 Ulosajo 14   Kesk. 31  David Brabham Simtek-Ford 27 Ulosajo 24   Kesk. 34  Bertrand Gachot Pacific-Ilmor 23 Moottori 25   Kesk. 19  Olivier Beretta Larrousse-Ford 17 Moottori 23   Kesk. 28  Gerhard Berger Ferrari 16 Ripustukset 3   Kesk. 2  Ayrton Senna Williams-Renault 5 Kuolemaan johtanut ulosajo 1   Kesk. 20  Érik Comas Larrousse-Ford 5 Vetäytyi kisasta  18   Kesk. 6  Jyrki Järvilehto Benetton-Ford 0 Kolari 5   Kesk. 11  Pedro Lamy Lotus-Mugen-Honda 0 Kolari 22   DNS 32  Roland Ratzenberger Simtek-Ford   Kuoli aika-ajoissa     DNQ 14  Rubens Barrichello Jordan-Hart   Loukkaantui ensimmäisissä aika-ajoissa     DNQ 33  Paul Belmondo Pacific-Ilmor   Karsiutui     

Muuta
Nopein kierros: Damon Hill 1,24.335
Karl Wendlingerin viimeiset MM-pisteet
Ayrton Sennan uran viimeinen kilpailu

Lähteet

 Aiheesta muualla 

Luokka:Formula 1 -kausi 1994
Luokka:San Marinon Grand Prix
Luokka:Vuoden 1994 onnettomuudet
Luokka:Autourheiluonnettomuudet