FC Internazionale Milano

Football Club Internazionale Milano, kutsutaan yleisesti nimellä FC Internazionale Milano tai vain Internazionale (), on italialainen jalkapalloseura, jonka kotipaikka on Milano. Seura tunnetaan yleisesti nimellä Inter. Seuran kotistadion on Stadio Giuseppe Meazza, joka tunnetaan myös nimellä San Siro.

Seura perustettiin vuonna 1908, kun seura irtaantui emoseurastaan AC Milanista. Eroamisen syynä oli yleisesti uskottujen tietojen mukaan AC Milanon keskittyminen yksinomaan italialaisiin pelaajiin. Perustajat nimesivät uuden seuran Internazionaleksi osoittaakseen sen olevan avoin pelaajille kaikista maista. Seuran historia on ollut vaiherikas, sisältäen sekä merkittäviä menestyksiä että haasteellisia kausia.

Seuran lempinimiä ovat muiden muassa Nerazzurri (”Mustasiniset”), la Beneamata (”Rakastettu”), il Biscione (”Iso ruohokäärme”) ja Baüscia (”Uusrikkaat”), koska Interin kannattajat ovat olleet perinteisesti porvaritaustaisia. Vastaavasti paikallisvastustaja AC Milania kutsutaan, hieman pilkallissävytteisesti, nimellä i Casciavìt (”Ruuvimeisselit”), koska se on ollut työläisten kannattama joukkue.

Inter sijoittuu vuosien 2020–2025 eurooppalaisten seurojen keskinäisessä UEFA:n seurapisterankingissa sijalle 6.

Historia
 Perustaminen ja varhaiset menestykset (1908–1922) 
FC Internazionale Milano perustettiin 9. maaliskuuta 1908 Milan Cricket and Football Clubista eroamisen jälkeen. Seuran menestys alkoi nopeasti, kun se voitti ensimmäisen Italian mestaruutensa, eli scudetton, vain kaksi vuotta perustamisen jälkeen vuonna 1910.

Seuraavien 50 vuoden aikana Inter vakiinnutti asemansa Italian jalkapallon huipulla voittamalla kuusi mestaruutta. Merkittävä virstanpylväs oli ensimmäinen Italian cupin voitto vuonna 1938, joka saavutettiin Giuseppe Meazzan loistavien esitysten ansiosta. Meazza teki seuran historiassa 284 maalia ja on edelleen Interin kaikkien aikojen paras maalintekijä. Myöhemmin seuran kotiareena San Siro nimettiin hänen kunniakseen Stadio Giuseppe Meazzaksi.

 Fasismin aikakausi ja nimenmuutos (1922–1943) 
Vuonna 1922 kansallisfasistisen puolueen valtaannousun jälkeen Inter joutui sopeutumaan poliittisiin määräyksiin. Seura pakotettiin sulautumaan Unione Sportiva Milaneseen, ja sen nimi muutettiin Società Sportiva Ambrosianak​si. Nimen taustalla oli 300-luvun Milanossa vaikuttanut piispa. Fasismin aikakaudella maassa ei saanut käyttää kansainvälisyyteen viittaavia nimiä.

Fasismin kauden aikana seura jatkoi menestymistä kentällä, voittaen ensimmäisen Serie A -mestaruutensa Ambrosiana-nimellä vuonna 1929. Vuonna 1943 fasismin päätyttyä Italiassa seura sai palata alkuperäiseen nimeensä FC Internazionale Milano.

 Helenio Herreran aikakausi - "Grande Inter" (1960–1968) 
Interin historian menestyksekkäin ajanjakso alkoi, kun argentiinalainen valmentaja Helenio Herrera saapui seuraan vuonna 1960. Herrera kehitti kuuluisan catenaccio-taktiikan, jossa keskeisessä roolissa oli libero-pelipaikka, jonka Herrera antoi Armando Picchille.

Herreran tiukka kurinalaisuus ulottui taktiikan lisäksi myös pelaajien ravitsemukseen ja elämäntapoihin. "Grande Inter" -aikakaudella (1960-1968) seura saavutti kaksi Euroopan cupin voittoa (1964, 1965), kolme Serie A -mestaruutta, sekä historiallisen puolustusennätyksen, päästäen alle yhden maalin ottelua kohden.

Joukkueessa pelasivat tuolloin taitava hyökkääjä Sandro Mazzola, nopea oikea laituri Jair da Costa ja pelinrakentaja Luis Suárez, josta tuli maailman kallein pelaaja siirtyessään FC Barcelonasta Interiin vuonna 1961.

 Hiljaisemmat vuosikymmenet (1968-2004) 
Herreran lähdön jälkeen Inter koki vaihtelevampia aikoja. Seuraavien kahdenkymmenen vuoden aikana seura onnistui voittamaan kaksi Serie A -mestaruutta ja kaksi Italian cupin voittoa.

1990-luku oli erityisen vaikea ajanjakso Interille, joka joutui pelaamaan vanhojen kilpailijoiden AC Milanin ja Juventuksen varjossa. Vuonna 1994 seura oli vaarallisen lähellä putoamista Serie A:sta, mutta onnistui säilyttämään paikkansa. Inter on ainoa italialainen suurseura, joka ei ole koskaan pudonnut maan korkeimmasta sarjasta.

 Uusi kultakausi Roberto Mancinin johdolla (2004-2010) 
Pimeä ajanjakso päättyi Roberto Mancinin nimittämiseen päävalmentajaksi vuonna 2004. Mancinin johdolla Inter palasi Italian jalkapallon huipulle voittaen kolme peräkkäistä Serie A -mestaruutta sekä ennätyskauden 2006-2007, jolloin Inter voitti 30 ottelua 38:sta ja keräsi 97 pistettä. Kaudella 2005–2006 Inter voitti maan jalkapalloliiton päätöksellä mestaruuden, kun sarjataulukossa edelle sijoittuneet Juventus ja AC Milan menettivät pisteitä Italian niin sanotun calciopoli-jalkapalloskandaalin jälkiselvittelyissä. Vuonna 2008 Mancinin lähdön jälkeen seuran menestys huipentui José Mourinhon valmennuskaudella. Vuonna 2010 Interistä tuli ensimmäinen italialainen joukkue, joka voitti Serie A:n, Coppa Italian ja UEFA:n Mestarien liigan samana vuonna - historiallisen "treblen".

Mourinho erosi kesällä 2010 ja tilalle saapui Rafael Benitez. Benitez sai potkut joulukuussa 2010.Valmentaja Benitez lähtee Inter Milanosta

 Kansainväliset ottelut 
Kaudella 2009–2010 Inter pääsi ensimmäistä kertaa 1990-luvun jälkeen nauttimaan myös euromenestystä. Inter voitti mestarien liigassa ensin Chelsean yhteismaalein 3–1. Tämän jälkeen Inter voitti toisella pudotuskierroksella CSKA Moskovan maalein 2–0, ja eteni välieriin. Inter peittosi hallitsevan mestarin Barcelonan 3–1 kotikentällään ja hävisi vieraissa 1-0, mutta eteni kuitenkin jatkoon yhteismaalein 3–2. Loppuottelussa vastaan tuli Bayern München ja peli ratkesi Diego Militon kahteen osumaan.

 Seuratunnukset 
Interissä haluttiin antaa myös ulkomaalaispelaajille mahdollisuus, mistä seuran nimikin juontuu. Yhä tänäkin päivänä seurat kilpailevat tiiviisti keskenään. Seurojen välinen ottelu on Milanon paikalliskamppailu joka tunnetaan yleisesti nimellä Derby della Madonnina.

 Saavutukset 
15px Serie A 
 Mestaruus (20): 1909–1910, 1919–1920, 1929–1930, 1937–1938, 1939–1940, 1952–1953, 1953–1954, 1962–1963, 1964–1965, 1965–1966, 1970–1971, 1979–1980, 1988–1989, 2005–2006, 2006–2007, 2007–2008, 2008–2009, 2009–2010, 2020-2021, 2023–2024 
 Toinen sija (14): 1932–33, 1933–34, 1934–35, 1940–41, 1948–49, 1950–51, 1961–62, 1963–64, 1966–67, 1969–70, 1992–93, 1997–98, 2002–03, 2010-2011, 2019-2020
15px Italian cup
 Voitto (9): 1938–1939, 1977–1978, 1981–1982, 2004–2005, 2005–2006, 2009–2010, 2010–2011, 2021-2022, 2022-2023
 Toinen sija (6): 1958–59, 1964–65, 1976–77, 1999–00, 2006–07, 2007–08
15px Italian supercup
 Voitto (8): 1989, 2005, 2006, 2008, 2010, 2021, 2022, 2023 
 Toinen sija (4): 2000, 2007, 2009, 2011
Euroopan cup ja Mestarien liiga 
 Voitto (3): 1963–1964, 1964–1965, 2009-2010
 Toinen sija (4): 1966–67, 1971–72, 2022-2023, 2024-2025
Eurooppa-liiga (ent. UEFA Cup) 
 Voitto (3): 1990–1991, 1993–1994, 1997–1998 
 Toinen sija (2): 1996–97, 2019–20 
Intercontinental Cup 
 Voitto (2): 1964, 1965 
Seurajoukkueiden maailmanmestaruus 
 Voitto (1): 2010

 Tuplamestaruudet 
 1964–1965 Euroopan cup ja  Serie A 
 2005–2006 Serie A ja Italian cup 

 Triplamestaruudet 
2009–2010 Mestarien liiga, Serie A ja Italian cup

 Pelaajat 
 Nykyinen joukkue 
 Päivitetty 27. tammikuuta 2026.




 Kuuluisia entisiä pelaajia 

  Adriano
  Alessandro Altobelli
  Roberto Baggio
  Mario Balotelli
  Gabriel Batistuta
  Dennis Bergkamp
  Giuseppe Bergomi
  Nicola Berti
  Laurent Blanc
  Tarcisio Burgnich
  Andreas Brehme
  Esteban Cambiasso
  Fabio Cannavaro
  Francesco Coco

  Hernán Crespo
  Julio Ricardo Cruz
  Edgar Davids
  Marco Delvecchio
  Youri Djorkaeff
  Samuel Eto'o
  Giacinto Facchetti
  Giuseppe Favalli
  Luis Figo
  Diego Forlan
  Zlatan Ibrahimović
  Paul Ince
  Júlio César
  Nwankwo Kanu

  Robbie Keane
  Jürgen Klinsmann
  Obafemi Martins
  Marco Materazzi
  Lothar Matthäus
  Sandro Mazzola
  Giuseppe Meazza
  Siniša Mihajlović
  Gianluca Pagliuca
  Daniel Passarella
  Álvaro Recoba
  Roberto Carlos
  Ronaldo
  Karl-Heinz Rummenigge

  Salvatore Schillaci
  Clarence Seedorf
  Lennart Skoglund
  Santiago Solari
  Luis Suárez
  Hakan Şükür
  Francesco Toldo
  Christian Vieri
  Lido Vieri
  Aron Winter
  Iván Zamorano
  Cristiano Zanetti
  Javier Zanetti
  Walter Zenga

 Valmentajat 

  Virgilio Fossati (1909–1915)
  Nino Resegotti, Francesco Mauro (1919–1920)
  Bob Spotishwood (1922–1924)
  Árpád Weisz (1926–1928)
  József Viola (1928–1929)
  Árpád Weisz (1929–1931)
  István Tóth (1931–1932)
  Árpád Weisz (1932–1934)
  Gyula Feldmann (1934–1936)
  Albino Carraro (1936)
  Armando Castellazzi (1936–1938)
  Tony Cargnelli (1938–1940)
  Giuseppe Peruchetti (1940)
  Italo Zamberletti (1941)
  Ivo Fiorentini (1941–1942)
  Giovanni Ferrari (1942–1945)
  Carlo Carcano (1945–1946)
  Nino Nutrizio (1946)
  Giuseppe Meazza (1947–1948)
  Carlo Carcano (1948)
  Dai Astley (1948)
  Giulio Cappelli (1949–1950)
  Aldo Olivieri (1950–1952)
  Alfredo Foni (1952–1955)
  Aldo Campatelli (1955)
  Giuseppe Meazza (1955–1956)
  Annibale Frossi (1956)
  Luigi Ferrero (1957)
  Giuseppe Meazza (1957)
  Jesse Carver (1957–1958)
  Giuseppe Bigogno (1958)
  Aldo Campatelli (1959–1960)
  Camillo Achilli (1960)
  Giulio Cappelli (1960)
  Helenio Herrera (1960–1968)
  Alfredo Foni (1968–1969)
  Heriberto Herrera (1969–1971)
  Giovanni Invernizzi (1971–1973)
  Enea Masiero (1973)
  Helenio Herrera (1973)
  Enea Masiero (1974)
  Luis Suárez (1974–1975)
  Giuseppe Chiappella (1976–1977)
  Eugenio Bersellini (1977–1982)
  Rino Marchesi (1982–1983)
  Luigi Radice (1983–1984)
  Ilario Castagner (1984–1986)
  Mario Corso (1986)

  Giovanni Trapattoni (1986–1991)
  Corrado Orrico (1991)
  Luis Suárez (1992)
  Oswaldo Bagnoli (1992–1994)
  Giampiero Marini (1994)
  Ottavio Bianchi (1994–1995)
  Luis Suárez (1995)
  Roy Hodgson (1995–1997)
  Luciano Castellini (1997)
  Luigi Simoni (1997–1998)
  Mircea Lucescu (1998–1999)
  Luciano Castellini (1999)
  Roy Hodgson (1999)
  Marcello Lippi (1999–2000)
  Marco Tardelli (2000–2001)
  Héctor Cúper (2001–2003)
  Corrado Verdelli (2003)
  Alberto Zaccheroni (2003–2004)
  Roberto Mancini (2004–2008)
  José Mourinho (2008–2010)
  Rafael Benítez (2010)
  Leonardo Araújo (2010–2011)
  Gian Piero Gasperini (2011)
  Claudio Ranieri (2011–2012)
  Andrea Stramaccioni (2012–2013)
  Walter Mazzarri (2013–2014)
  Roberto Mancini (2014–2016)
  Frank de Boer (2016)
  Stefano Vecchi (2016, va.)
  Stefano Pioli (2016–2017)
  Stefano Vecchi (2017, va.)
  Luciano Spalletti (2017–2019)
  Antonio Conte (2019–2021)
  Simone Inzaghi (2021–2025)
  Cristian Chivu (2025–)

 Puheenjohtajat 
Internazionalella on historiansa aikana ollut monta puheenjohtajaa, joista jotkut ovat olleet seuran omistajia ja toiset kunniapuheenjohtajia. Tässä täydellinen lista puheenjohtajista.

NimiKansallisuusVuodet Giovanni Paramithiotti 1908–1909Ettore Strauss 1909–1910Carlo de Medici 1910–1912Emilio Hirzel 1912–1914Luigi Ansbacher 1914Giuseppe Visconti di Modrone 1914-1919Giorgio Hulss 1919-1920Francesco Mauro 1920–1923Enrico Olivetti 1923–1926Senatore Borletti 1926–1929

NimiKansallisuusVuodetErnesto Torrusio 1929–1930Oreste Simonotti 1930–1932Ferdinando Pozzani 1932–1942Carlo Masseroni 1942–1955Angelo Moratti 1955–1968Ivanoe Fraizzoli 1968–1984Ernesto Pellegrini 1984–1995Massimo Moratti 1995–2004Giacinto Facchetti 2004–2006Massimo Moratti 2006–2013

NimiKansallisuusVuodetErick Thohir 2013-2018Steven Zhang 2018-

 Katso myös 
 FC Internazionale Milanon palkinnot

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

 Virallinen sivusto   

Luokka:Italialaiset jalkapalloseurat
Luokka:Milanon urheilu
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit