Malcolm Arnold

Malcolm Henry Arnold (21. lokakuuta 1921 Northampton, Britannia – 23. syyskuuta 2006 Norfolk, Britannia) oli brittiläinen taide- ja viihdemusiikin säveltäjä.

 Elämä 

Arnold opiskeli Royal College of Musicissa ennen kuin liittyi trumpetistiksi Lontoon filharmoniseen orkesteriin. 1940-luvun loppupuolella hän omistautui täysin säveltämiselle.

Arnold kärsi vanhemmiten mielenterveysongelmista ja yhä pahenevasta alkoholismista, kunnes muuan Anthony Day otti hänet 1980-luvun puolivälissä hoitoonsa ja suojelukseensa. Arnold toipui, eli vielä parikymmentä vuotta ja sai sävellettyä muun muassa yhdeksännen sinfoniansa.

 Musiikki 

Arnoldin musiikki on pääosin tonaalista. Hänen teoksissaan on toisinaan vaikutteita Hector Berliozin musiikista. Joskus häntä on myös vertailtu Jean Sibeliukseen. Arnoldin tärkeimpinä teoksina pidetään hänen yhdeksää sinfoniaansa. Hän sävelsi lisäksi muun muassa lukuisia konserttoja, tanssisarjoja sekä divertimenton huilulle, oboelle ja klarinetille. 

Arnold sävelsi musiikin yli 130 elokuvaan, tunnetuimpana ”Colonel Bogey March” -marssiin perustunut vihellysmarssi David Leanin ohjaamassa elokuvassa Kwai-joen silta (1957). Hän sai elokuvan musiikista Oscar-palkinnonHaku 'Malcolm Arnold', Awards Database, oscars.org. Viitattu 13.8.2023..

Arnold toimii kapellimestarina Deep Purple -yhtyeen ja Royal Philharmonic Orchestran albumilla Concerto for Group and Orchestra (1969), jonka musiikin sävelsi yhtyeen kosketinsoittaja Jon Lord.

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

 Malcolm Arnoldin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa (tilaajille)


Luokka:Brittiläiset säveltäjät
Luokka:Oscar-palkinnon saajat
Luokka:Balettisäveltäjät
Luokka:Vuonna 1921 syntyneet
Luokka:Vuonna 2006 kuolleet