Oulun Kärpät

Oulun Kärpät on vuonna 1946 perustettu suomalainen jääkiekkoseura, joka pelaa Liigassa. 

Kärpät on voittanut jääkiekon SM-liigan kahdeksan kertaa.http://www.eliteprospects.com/team.php?team=43 2000-luvulla Kärpät voitti mitalin seitsemällä peräkkäisellä kaudella (2003–2009), mikä on Suomen ennätys. Kärpät on myös 2000-luvun menestynein jääkiekkoseura SM-Liigassa. Joukkue pelaa kotiottelunsa vuonna 1975 valmistuneessa Oulun jäähallissa, josta käytetään sponsorin mukaan nimeä Oulun Energia -areena. 

Seuran nimeksi ehdotettiin myös esimerkiksi Pallo-Kärppiä, mutta nykyiseen nimeen päädyttiin pääasiassa siksi, että Kärpät sai Palloliitolta esimerkkisäännöiksi Porin Kärppien säännöt. Kärppien lajivalikoimaan kuului vuonna 1946 vain jalkapallo ja jääpallo. Jääkiekko tuli mukaan 1947, ja ensimmäinen peli jääkiekossa pelattiin 1949. Jääkiekon erikoisseuraksi Kärpät muuttui vuonna 1974, kun jalkapallosta luovuttiin. Jääpallotoiminta oli lopetettu jo vuonna 1955. Seuran neljänneksi lajiksi ehdotettiin myös naisten pesäpalloa, mutta ehdotus ei saanut kannatusta. Lisäksi seuran lakkauttamisesta keskusteltiin vuonna 1957 johtokunnan kokouksessa surkean taloustilanteen vuoksi. Toimintaa päätettiin tappioista huolimatta kuitenkin jatkaa.

Kärpät on pelannut yhtäjaksoisesti SM-liigassa kaudesta , ja kausi 2022–23 on Kärppien 38. pääsarjatasolla. SM-liigan maratontaulukolla 1975–2022 Kärpät ovat ensimmäisellä sijalla pistekeskiarvossa. Jääkiekon naisten SM-liigassa Kärpät on pelannut vuodesta 1994. Kärppien naiset ovat voittaneet 16 mitalia: kolme kultaa, seitsemän hopeaa ja kuusi pronssia.

 Historia 

 Seuran perustaminen 

Oulun Kärpät perustettiin vuonna 1946, kun opiskelijakaverukset Eero Tauriainen, Jouko Lahti ja Jorma Nykänen saivat ajatuksen perustaa Ouluun urheiluseuran. Perustamispäätöksen jälkeen he kirjoittivat Suomen Palloliittoon, josta yritettiin tilata ohjeita ja mallisäännöt. Kun vastausta ei tullut, kolmikko otti yhteyttä Palloliiton Pohjois-Suomen piirin puheenjohtajaan, Bo Segerstråhleen. Hänen mielestään Oulun kokoisessa kaupungissa oli jo tarpeeksi palloiluseuroja. Segerstråhle kuitenkin kommentoi vain: ”En kiellä, enkä käske.” Lopulta tarvittava kirje tuli Palloliitolta.

Perustava kokous pidettiin 15. toukokuuta 1946 Oulun evankelisluterilaisen seurakunnan nuorisotalossa Raatissa. Lajeiksi valittiin silloin suosituimmat pelit jalkapallo ja jääpallo. Puheenjohtajaksi valittiin Ilmari Mattila, koska perustajakolmikon jäsenet olivat vielä alaikäisiä.

Seura sai nimekseen Oulun Kärpät 46, koska oululaiset olivat saaneet Palloliitolta malliksi Porin Kärppien säännöt eikä niistä tarvinnut muuttaa kuin kaupungin nimi. Lisäksi kärppä herätti monenlaisia mielikuvia, kuten että se on pieni ja vikkelä pohjoisen petoeläin. Kärppä on myös Pohjois-Pohjanmaan maakuntaeläin ja esiintyy maakunnan vaakunassa. Sääntöjen mukaan "seuran tarkoituksena on kehittää palloilun harrastusta Oulussa ja sen ympäristössä".

 Toiminnan alku 

Kärpät pelasi ensimmäisen jalkapallo-ottelunsa 6. kesäkuuta 1946 Toppilan seurakuntatalon kentällä Toppilan Kisaa vastaan. Ottelu päättyi tasan 4–4. Jääpallossa oteltiin ensimmäistä kertaa saman vuoden marraskuussa. Molemmissa lajeissa Kärpät pelasi 1940-luvun lopussa maakunta- ja piiritasolla. Jääpallossa ensimmäinen virallinen voitto tuli tammikuussa 1948 Raahen Vesasta, maakuntasarjan ottelussa.

Jääkiekko otettiin ohjelmaan ensimmäisessä vuosikokouksessa vuoden 1947 tammikuussa ja samalla perustettiin Oulun ensimmäinen jääkiekkojaosto. Sen puheenjohtajaksi valittiin Jouko Lahti. Suomen Jääkiekkoliitto lupasi ensimmäiselle oululaiselle seuralle, joka ottaa jääkiekon ohjelmaansa, varustetukena kymmenen mailaa ja viisi kiekkoa. Tuolloin jääkiekko oli Oulussa vielä harrastelijoiden marginaalilaji, ja jääpallopiireissä sille jopa naurettiin. Vuonna 1948 kaupunkiin perustettiin kuitenkin ensimmäinen jääkiekon erikoisseura Oulun Jääkiekkoilijat, ja myös Oulun Luistinseura ja Oulun Työväen Palloilijat ottivat lajin ohjelmaansa. Kärpistä tuli jääkiekon erikoisseura, kun jääpalloilu vuonna 1955 ja jalkapalloilu vuonna 1974 päätettiin lopettaa.

 Ensimmäinen jääkiekko-ottelu 
pienoiskuva|Alarivi vasemmalta: Ensio Koret, Kalervo Koret ja Pentti Maijala. Ylärivi vasemmalta: Erkki Koret, Jouko Lahti, Tauno Ollikainen, Pentti Ollikainen, Eero Tauriainen, Yrjö Kukkonen ja Jorma Nykänen. Kuvasta puuttuu Jouko Visuri.

Kärpät pelasi siis ensimmäisen jääkiekko-ottelunsa sunnuntaina 30. tammikuuta 1949 ja voitti Raahen Vesan maalein 5–3. Kärppien paras pelaaja oli Tauno Ollikainen, joka teki kaksi maalia. Sankassa lumipyryssä pelattua ottelua seurasi Oulun Keskuskentällä 200 katsojaa. Kärppien voitto oli yllätys, sillä Raahessa oli jääkiekkoa pelattu jo muutama vuosi. Raahelaiset voittivatkin muutamaa päivää myöhemmin kotiottelussaan Kärpät maalein 14–0. Valmentaja Jorma Nykänen sanoi suurinumeroisen häviön johtuneen ”ylikunnosta”. Kärppien silloisen hyökkääjän Eero Tauriaisen mukaan pelaajien piti erätauoilla puhdistaa jäätä itse, koska kentänhoitaja toimi saamiensa ohjeiden mukaan.

Seuraavana talvena Kärpät oli ainoa oululainen joukkue, joka osallistui virallisiin sarjapeleihin. Kärpät oli Maakuntasarjan pohjoislohkon toinen ja nousi seuraavaksi kaudeksi Suomensarjaan.

 Vuoroin Suomen sarjassa ja SM-sarjassa 
pienoiskuva|Suomensarjaan noussut Kärppien jalkapallojoukkue vuonna 1961.
Kun Kärppien jääkiekkojoukkue alkoi menestyä, jääkiekosta tuli seuran ykköslaji. Jääpallosta luovuttiin vuonna 1955. Kärpät karsi pääsystä SM-sarjaan vuonna 1956 mutta epäonnistui.

Taloudellisesti 1950-luku oli sotakorvausten ja sodasta toipumisen vuoksi niukkaa aikaa koko maassa, eikä Kärpilläkään ollut yhtään taloudellista tukijaa. Ensimmäiset pelipaidat ostettiin armeijan ylijäämävarastoista ja mailat lakattiin moneen kertaan, jotta eritysnauha ei olisi kulunut niin nopeasti. Vaikean taloustilanteen vuoksi keskusteltiin jopa seuran lakkauttamisesta, mutta toimintaa päätettiin jatkaa tappioista huolimatta. Jalkapallon pelaaminen maakuntasarjassa vuonna 1957 maksoi seuralle 40 000 markkaa.

Kärppien jalkapallojoukkue pelasi parhaimmillaan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Suomensarjassa kaudella 1962. Se kokosi 22 ottelussaan 12 pistettä voittaen viisi ottelua, mutta jäi tuolloin kolmeen lohkoon jaetun sarjan pohjoislohkon viimeiseksi ja putosi takaisin alemmille tasoille.

Kärpät nousi jääkiekon SM-sarjaan vuonna 1960, ja siitä tuli pohjoisin Suomen korkeimmalla sarjatasolla pelannut joukkue. Sitä ennen pohjoisin oli ollut Kokkolan Hermes, joka kuitenkin putosi samana vuonna SM-sarjasta Suomen sarjaan. Samana vuonna Suomen Jääkiekkoliitto antoi Ruotsin mallin mukaan luvan käyttää mainoksia pelipaidoissa. Kärppien ensimmäinen sponsori oli Oulun Säästöpankki. Ensimmäinen SM-sarjan peli pelattiin Helsingin Jalkapalloklubia vastaan 4. joulukuuta 1960. Ottelu keskeytettiin, koska kentällä oli liikaa vettä. Tosin oululaisten mielestä HJK:n pelaajat olivat painostaneet tuomaria lopettamaan ottelun, sillä Kärpät hallitsi peliä. Uusintaottelua, jonka HJK voitti 3–5, seurasi Oulussa kaikkiaan 6 500 katsojaa, joista 6 000 oli maksanutta. Kärpät putosi sarjasta kauden päätteeksi, mutta joukkue nousi takaisin kaudeksi 1965–1966. Joukkue jäi kuitenkin sarjan yhdeksänneksi ja putosi jälleen SM-sarjasta. Kärpät palasi SM-sarjaan kaudeksi 1967–1968, mutta tulos oli edelliskausiakin heikompi: Kärpät jäi kokonaan ilman pisteitä koko sarjassa, otteluita pelattiin 20. Kärpät teki 21 maalia ja päästi 166 maalia.   Edellisen kerran Suomen korkeimmalla sarjatasolla kokonaan ilman pisteitä oli jäänyt Turun Palloseura kaudella 1947–1948. Otteluita pelattiin tosin silloin vain kahdeksan. Kauden 1967–1968 jälkeen yksikään seura ei ole jäänyt ilman pisteitä korkeimmalla sarjatasolla.

vasen|pienoiskuva|Kärppien Paavo Pikkarainen vuonna 1960.

1960-luvulla Kärpät voitti Suomen sarjan kahdesti, vuosina 1965 ja 1967. Vaikka kauden 1965–1966 jälkeen Kärpät putosikin jälleen SM-sarjasta Suomen sarjaan, joukkueessa pelasi ensimmäinen oululainen tähtipelaaja, Esa Peltonen. Peltonen siirtyi Kärpistä kaudeksi 1966–1967 Upon Palloon ja nousi ensimmäisenä oululaispelaajana maajoukkueeseen. Peltosta pidetään oululaisen jääkiekkoilun symbolina.

Vuonna 1960 aloitettiin Erkki Koretin esityksestä Kärppien juniorityö, joka on tuottanut useita huippupelaajia jopa NHL:ään asti.Raksilaan valmistui vuonna 1965 tekojäärata, ja peliolosuhteet kohenivat edelleen, kun Oulun jäähalli rakennettiin 1974. Vuoden 1976 tammikuussa perustettiin naisten jaosto. Kärppien jääkiekkotoiminta ammattimaistui 1970-luvulla, ja seura keskittyikin vuodesta 1974 vain jääkiekkoon. Kärppien ensimmäiseksi toiminnanjohtajaksi palkattiin samana vuonna Paavo Pikkarainen, joka toimi tehtävässä vuoteen 1986.

 1974–1977: I-divisioona 

Kaudella 1974–1975 Suomen sarja oli korvattu I-divisioonalla. Kärpät sijoittui ensimmäisellä kaudella viidenneksi. Kaudella 1975–1976 se sijoittui I-divisioonassa toiseksi mutta pääsi liigakarsintaan vasta voitettuaan sen kanssa tasapisteissä olleen Saimaan Pallon uusintaottelussa maalein 6–4. Ottelupaikaksi oli arvottu Oulu, ja kotijoukkue nousi voittoon oltuaan ensimmäisen erän jälkeen kolme maalia tappiolla. Liigakarsinnassa Kärpät sijoittui kolmanneksi mutta pääsi uusintaotteluun samoilla pisteillä toiseksi sijoittuneen Kiekko-Reippaan kanssa. Uusintaottelu arvottiin jälleen pelattavaksi Oulussa, mutta ottelun voitti Kiekko-Reipas äkkikuolemamaalilla toisen kymmenminuuttiseksi aiotun jatkoajan toisella minuutilla.

Kaudella 1976–1977 Kärpät voitti I-divisioonan. Liigakarsinnassa se sijoittui toiseksi ja pääsi saman pistemäärän keränneen Forssan Palloseuran kanssa uusintaotteluun SM-liigapaikasta. Kärpät voitti Oulussa pelatun ottelun maalein 9–3 ja nousi SM-liigaan. Jouko Kämäräinen ja Kai Suikkanen tekivät kumpikin ottelussa kaksi maalia, ja kerran maalinteossa onnistuivat myöhemmin maineeseen nousseet Reijo Ruotsalainen ja Hannu Aravirta.

 1977–1989: SM-liiga 

Kaudella  Kärpät oli SM-liigan runkosarjassa seitsemäs ja Henry Saleva voitti pistepörssin 60:llä tehopisteellään. Kärppien Markku Kiimalainen oli SM-liigan paras maalintekijä 31 maalillaan. Hänet valittiin myös kauden parhaaksi tulokkaaksi, ja päävalmentaja Kari Mäkinen valittiin kauden parhaaksi valmentajaksi. Joukkueen kotipelejä oli katsomassa yhteensä 105 236 katsojaa, mikä oli eniten koko liigasta. Huonommin sen sijaan sujui kausi , jolloin Kärpät oli runkosarjan viimeinen, kymmenes, ja sarjapaikka säilyi vasta karsintojen jälkeen. Kärppien Kari Jalonen valittiin kuitenkin kauden tulokkaaksi.

Tampereen Tapparan entinen pelaaja, Ruotsissa MODO Hockeyssa kultaa voittanut Mikko Leinonen tuli Kärppiin kaudelle . Kärpät oli runkosarjan kolmas ja kohtasi välierissä runkosarjan toisen, HIFK Hockeyn. HIFK voitti avausottelun jatkoajalla maalein 4–3, mutta Kärpät tasoitti sarjan kotiottelussaan maalein 3–1. Tämän jälkeen kuitenkin HIFK voitti kahdesti, maalein 6–3 ja 2–4, ja pääsi loppuotteluun. Kärpät sen sijaan joutui pronssiotteluun, jossa vastassa oli Turun Palloseura. Kärpät voitti avausottelun maalein 2–12 ja varmisti pronssimitalin voittamalla toisen ottelun maalein 8–7. Voittomaalin teki Reijo Ruotsalainen vain kolme sekuntia ennen ottelun loppua. Se oli ensimmäinen kerta, kun Kärppien edustusjoukkue voitti mitalin pääsarjatasolla. Pekka Arbelius valittiin kauden tulokkaaksi.

Kärpät oli runkosarjan kolmas kaudella , ja tehokkain pelaaja Kärpistä oli Mikko Leinonen tehoin 16 + 36 = 52. Pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella Kärpät kohtasi Tampereen Ilveksen, jonka Kärpät voitti otteluin 2–0 (5–1 ja 2–5). Seuraavaksi Kärpät pelasi TPS:aa vastaan. Ottelusarja ratkesi Kärppien voittoon vasta viidennen ottelun jatkoajalla, kun Juha Tuohimaa teki voittomaalin. Loppuottelussa vastassa oli Tappara. Tapparalla oli loppuottelusarjassa kotietu, ja Tappara voittikin ensimmäisen ottelun maalein 5–2. Toinen ottelu, joka pelattiin Oulussa, oli Kärppien maalein 6–1. Tappara voitti toistamiseen kotiottelunsa, nyt maalein 13–2. SM-liigan mestaruus olisi saattanut ratketa neljännessä ottelussa, joka pelattiin Oulussa. Muun muassa sanomalehti Helsingin Sanomat kirjoitti, ettei Kärpillä ole mahdollisuutta ja Tapparan mestaruus olisi selvä. Kärppien päävalmentaja Kari Mäkinen vei lehtijutun pukuhuoneeseen ja laittoi sen seinälle. Kärpät voitti ottelun 6–1, ja ratkaisu siirtyi viidenteen otteluun Tampereelle. Kärpät voitti viimeisen ottelun maalein 2–5 ja samalla historiansa ensimmäisen SM-liigan mestaruuden. Ottelun voittomaalin teki Kari Suoraniemi. Pudotuspelien pistepörssin voitti Kari Jalonen 21:llä tehopisteellään. Kauden päätteeksi Kärpistä lähtivät muun muassa Reijo Ruotsalainen, Mikko Leinonen, Kai Suikkanen ja Jalonen sekä Suoraniemi. Tapparan päävalmentaja Rauno Korpi syytti vuonna 2004 julkaistussa kirjassaan ”Yhteispeli työelämässä” omia peluutusvirheitään siitä, että Kärpät voitti mestaruuden.

Kärpät oli sijalla viisi, kun kauden  runkosarja päättyi. Kärpät oli mukana 19. marraskuuta 1981 tekemässä SM-liigan historiaa, kun ottelussa Kiekkoreipasta vastaan Kärppien pelaaja sai viiden minuutin rangaistuksen. Kyseisen jäähyn aikana Kiekkoreipas teki neljä maalia, mikä on vieläkin ennätys SM-liigassa. Ennätystä on tosin sivuttu kahdesti. Kiekkoreipas voitti ottelun lopulta maalein 14–4. Puolivälierissä Kärpät kohtasi Porin Ässät, joka oli kuitenkin parempi voitoin 2–1.

pienoiskuva|Hannu Aravirta valmensi Kärppiä 2010-2013. Hän valmensi Kärppiä myös silloin, kun Pentti Matikainen oli toimitsijakiellossa. Kuva vuodelta 2008, jolloin Aravirta valmensi Pelicansia.

Kärpät joutui taas liigakarsintaan kaudella , kun Kiekko-Reipas voitti uusintaottelun sijasta kahdeksan. Kärpät voitti kuitenkin seuraavaksi Joensuun Kiekko-Pojat otteluin 3–2 ja välttyi niukasti putoamiselta. Kauden päätteeksi päävalmentaja Mäkinen lähti, ja hänen tilalleen tuli Pentti Matikainen.

Matikaisen ensimmäisen kauden, , runkosarja päättyi kolmanteen tilaan. Kärpät otti 25 pistettä enemmän kuin viime kaudella, tosin otteluita pelattiin nyt yksi enemmän. Kärpissä pelasi viisi maajoukkuepelaajaa sekä NHL:stä palanneet Suikkanen, Suoraniemi ja Jalonen. Joukkueessa oli myös Robert ”Bob” Miller, jota pidetään yhtenä parhaista ulkomaalaisista SM-liigan pelaajista.

Puolivälierissä Kärpät voitti runkosarjan kuudennen voitoin 2–0, mutta Ässät oli parempi välierissä, nyt voitoin 3–2. Tosin viides ottelu ratkesi vasta jatkoajalla. Kärpät voitti lopulta pronssia, kun TPS hävisi Kärpille voitoin 2–1. Mitalipelien jälkeen Miller karkotettiin maasta, sillä hänelle oli lähetetty Yhdysvalloista kirjeessä kaksi kannabissavuketta, jotka olivat päätyneet poliiseille.

Kärpät oli runkosarjan toinen kaudella , ja välierissä vastaan asettui Ilves, joka oli lopulta parempi voitoin 1–3. Pronssiottelussa vastaan asettui Ässät, jonka Kärpät kukisti lopulta voitoin 2–1. Kaudella  Kärpät oli runkosarjan neljäs, mutta yksi erikoinen tapahtuma nähtiin Oulussa alkukaudesta: päävalmentaja Matikainen kyllästyi tuomaritoimintaan, ja käski pelaajat pukukoppiin kahdeksan minuuttia ennen ottelun loppua. Kärpät sai lopulta 25 000 markan sakot ja Matikaiselle annettiin toimitsijakielto, joten loppukauden Kärppiä valmensi Hannu Aravirta.

Kärppien Kari Jalonen oli runkosarjan toiseksi tehokkain (19+35), ja välierissä Kärppiä vastaan tuli Tappara. Tappara voitti sarjan puhtaasti 3–0, mutta Kärpät voitti pronssia ennen TPS:ää voitoin 2–0.

Kärpät yllätti jääkiekkoasiantuntijat kaudella  voittamalla SM-liigan runkosarjan. Jalonen voitti pistepörssin tekemällä "ikuisesti lyömättömän" ennätyksen: hän teki 44 ottelussa 29 maalia ja antoi 64 maaliin johtanutta syöttöä. 93 tehopistettä on edelleen SM-liigan yhden kauden piste-ennätys. Välierissä Kärpät voitti HIFK:n voitoin 3–1, mutta loppuottelussa Tappara oli parempi voitoin 1–4. Samaan aikaan Kärppien yleisömäärät alkoivat pudota, ja kevään jälkeen Pentti Matikainen jätti Kärpät ja siirtyi maajoukkueen valmentajaksi.

Kaudella  Kärppiä valmensi tuttu Kari Mäkinen. Kärpät oli runkosarjan kuudes ja jäi pudotuspelien ulkopuolelle. Samaan aikaan seuran talous alkoi heikentyä: matkustaminen maksoi paljon, ja kun menestystä ei tullut, jäivät katsojamäärät pieniksi. Huono talous vaikeutti pelaajien hankintaa, joten kaudella  Kärpät jäi SM-liigassa 11:nneksi, tosin vain pisteen päähän sijoituksesta, jolla karsinnat olisi vältetty. Alkukaudella Kärppiä valmensi Esko Nokelainen, mutta koska kausi sujui heikosti, hänen tilalleen tulivat Jaakko Palsola ja Ari Hellgren. Karsinnoissa I-divisioonan toinen, Helsingin Jokerit pudotti Kärpät I-divisioonaan. Jokereiden Teemu Selänne teki viidessä ottelussa seitsemän maalia.

 1989–1994: I-divisioona 

Kun Kärpät putosi I-divisioonaan, tavoite oli nousta nopeasti takaisin liigaan. Tätä varten luotiin muun muassa iskulause ”paha palaa takaisin”, joka tosin muuttui myöhemmin asuun ”paha palata takaisin”. Liigaan nousu vaikeutui, kun divisioonaan putosi toinen perinteikäs liigaseura, Porin Ässät. Ässät voitti divisioonan, ja Kärppien edelle sarjataulukossa nousi myös Lahden Kiekko-Reipas. Kärpät teki kaudella 500 000 markkaa tappiota.

Kärpät tuli toiseksi kaudella 1990–1991 JoKP:n jälkeen, mutta Rauman Lukko piti Kärpät yhä divisioonassa voitoin 3–1. Seuraavalla kaudella 1991–1992 Kärpät oli jälleen toinen, tällä kertaa Kiekko-Espoon jälkeen, ja karsinnassa vastaan tuli Tampereen Tappara. Tappara säilytti lopulta liigapaikkansa voitoin 3–1. Kauden päätteeksi Kärppien Iiro Itämies valittiin vuoden tulokkaaksi.

Kausina 1992–1993 sekä 1993–1994 pelattiin I-divisioonaa nimellä Finlandia-liiga. Kärpät ei selvinnyt edes karsintoihin kaudella 1992–1993, vaan oli runkosarjan neljäs. Lisäksi Matti Veivo loukkaantui pahasti ottelussa Kalajoen Junkkareita vastaan. Veivo taklattiin pää edellä laitaan, ja hän sai pysyvän selkäydinvamman.

Kärpät alkoi ottaa riskejä kaudella 1993–1994 ja tarjota suuria pelaajapalkkioita. Joukkueeseen saapuikin sekä entisiä että tulevia tähtiä, kuten Kari Jalonen, Harri Aho, Pekka Arbelius, Ilkka Sinisalo ja Reijo Ruotsalainen. Lisäksi omista junioreista nostettiin mukaan Jouni Loponen, Hannes Hyvönen ja Petri Pakaslahti. Raksilan jäähalli oli ääriään myöten täynnä, kun numerolla 10 pelannut Reijo Ruotsalainen palasi Oulun Kärppiin. Ruotsalainen pelasi kuitenkin vain neljä ottelua, joissa hän teki yhden maalin ja viisi maaliin johtanutta syöttöä. Kärppien alkukausi oli loistava, ja menestys jätti varjoonsa sen, että talous oli entistä heikommassa tilassa. Pelaajapalkkiot jäivät osittain maksamatta, ja tähtipelaajat lähtivät seurasta ennen siirtorajan umpeutumista. Jalonen lähti Lukkoon ja voitti kauden päätteeksi SM-liigassa pronssia, ja Sinisalo siirtyi Ilvekseen. Tunnetuin Kärppiin jäänyt pelaaja oli Pekka Arbelius.

Kärpät ei lopulta selvinnyt edes liigakarsintaan vaan jäi runkosarjassa viidenneksi. I-divisioonan ”Fair Play” -pelaajaksi valittiin Marko Lapinkoski. Kärppien talous oli jo niin huonossa kunnossa, että seura jätti oikeudelle hakemuksen velkasaneerauksesta. Velkojat eivät kuitenkaan enää hyväksyneet sitä, joten Kärpät Hockey Team haki itsensä konkurssiin. Jääkiekkoliiton sääntöjen mukaan joukkue saattoi saada pelioikeuden takaisin vasta siirryttyään ensin alemmalle sarjatasolle, joten Kärpät pelasi kaudella 1994–1995 II-divisioonassa.

 1994–1995: II-divisioona 

Kärpät alkoi pyrkiä suunnitelmallisesti takaisin SM-liigaan Finnveran liiketoimintajohtajan Seppo Arposen johdolla vuonna 1995, jolloin Oulun talousalueella alkoi myös voimakas talouskasvu. Kärppien johtokunta uudistettiin ja kausi 1994–1995 vietiin läpi 800 000 markan budjetilla. Pelaajasopimukset aiheuttivat ongelmia, koska oli epäselvää, olivatko ne Arsenal-pankin panttina vai kuuluivatko ne konkurssipesälle. Lopulta päädyttiin siihen, että Kärpät osti pelaajat konkurssipesältä. Johtokunnan jäsenet joutuivat aluksi ottamaan lainaa omin vakuuksin, sillä laman jälkeen pankki ei myöntänyt lainoja pelaajaoikeuksia vastaan. Eräs merkittävä ongelma oli pienet pääsylipputulot: hallissa saattoi olla 2 000 katsojaa, joista vain tuhat oli maksanut. Kärpät päätti luopua vapaakorteista. Kaudella 1994–1995 Kärpissä pelasi melkein pelkästään omia nuoria. Kärppien aluekehitysjärjestelmä keräsi lupaavia junioreita Pohjois-Pohjanmaan lisäksi Keski-Pohjanmaalta, Kainuusta ja jopa Lapista. Pelaajasopimuksista huolehtinut johtokunnan jäsen Heikki Airio kuvasi tilannetta näin:

Kärpät voitti II-divisioonan pohjoislohkon ylivoimaisesti ja oli noususarjan neljäs. Vielä edellisellä kaudella se ei olisi riittänyt sarjanousuun, mutta Fazer-liigaa (I-divisioonaa) laajennettiin neljällä joukkueella, jolloin myös Kärpät pääsi siihen. Kärppien parhaat pistemiehet olivat Markku Holappa ja Miikka Rousu. Valmentajana toimi Reino Ruotsalainen.

 1995–2000: I-divisioona 

Kärpät oli Fazer-liigan kahdeksas kaudella 1995–1996. Runkosarjan paras pistemies oli Juha Joenväärä, ja myöhemmin tunnetuiksi tulivat esimerkiksi Esa Pirnes ja Ilkka Mikkola. Vuoden tulokkaaksi valittiin Kärppien Janne Salpa. Kärppien talous alkoi kohentua, ja seuraavalla kaudella Kärpät jo voitti runkosarjan ja sijoittui ylemmässä jatkosarjassa toiseksi. Ennen pudotuspelejä Kärppien päävalmentajaksi tuli Hannu Jalosen tilalle Kari Heikkilä. Kärpät aloitti pudotuspelit voittamalla Forssan Palloseuran 3–0 ja eteni kaksivaiheiseen liigakarsintaan. Ensimmäisessä vaiheessa Kärpät voitti Kiekko-Karhut 3–0, mutta toisessa Kalevan Pallo voitti Kärpät 3–0.

Kärppien päävalmentajaksi tuli kaudella 1997–1998 nuori Risto Dufva, kun Heikkilä lähti SM-liigaan valmentamaan Hämeenlinnan Pallokerhoa. Kärpät voitti runkosarjan seitsemän pisteen erolla ennen Kokkolan Hermestä. Pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella Kärpät kohtasi jyväskyläläisen Diskoksen. Erikoista oli, että kumpikin joukkue vaihtoi valmentajaansa pudotuspelien aikana: ensinnäkin Diskoksen Tuomas Räty siirtyi Kärppien junioreiden valmennuspäälliköksi, ja Diskoksen päävalmentajaksi tuli Pertti Rastela. Kärppien Risto Dufva taas joutui jättämään valmentajan tehtävät kolmen pelin jälkeen, kun Diskos johti sarjaa 2–1, ja Kari Heikkilä tuli jälleen päävalmentajaksi. Kärpät voitti kaksi seuraavaa ottelua ja eteni liigakarsintaan, jonka ensimmäisestä kierroksesta joukkue selvisi niukasti voittamalla Hermeksen otteluin 3–2. Kärpät ei kuitenkaan vieläkään päässyt liigaan, vaan hävisi jälleen KalPalle, nyt otteluin 3–1. I-divisioonan tehopelaaja oli Reijo Ruotsalainen.

pienoiskuva|Juhani Tamminen, kuva vuodelta 2006.

Kaudella 1998–1999 Kärppien valmentajaksi tuli Juhani Tamminen. Oulussa alettiin todella rakentaa liigajoukkuetta, ja Tamminen onnistui saamaan Ouluun puolustajat Karri Kiven ja Kristian Taubertin. Joukkueeseen palasivat Miikka Rousu, Harri Aho ja Juha Joenväärä. Maalivahdiksi hankittiin ruotsalainen Peter Åslin, ja toinen merkittävä ulkomaalaishankinta oli kanadalainen Martin Bergeron. Kärpät voitti divisioonan runkosarjan ylivoimaisesti. Tammisen mukaan ainoastaan maalivahtipeli oli alittanut riman, ja Åslin erosi joukkueesta. Pudotuspelit kuitenkin epäonnistuivat pahasti, sillä Turun Toverit pudotti Kärpät otteluvoitoin 2–3 jo ensimmäisellä kierroksella eikä joukkue siis selvinnyt edes liigakarsintaan. I-divisioonan paras pistemies ja maalintekijä oli Kärppien Martin Bergeron, ja Karri Kivi valittiin kauden tehopelaajaksi.

Maalivahtikysymys saatiin ratkaistuksi kaudeksi 1999–2000, kun Ilveksestä saatiin joukkueeseen Markus Korhonen. Avainpelaajista lähti vain Esa Pirnes, joka siirtyi Espoo Bluesiin. Samalla Kärpät hankki Ari Hillin maalivahtivalmentajakseen. Vahvin joukkueeseen palannut pelaaja oli puolustaja Mikko Haapakoski, ja uusia hyökkääjiä olivat Niklas Hagman, Kimmo Salminen ja latvialainen Vjačeslavs Fanduļs.

Kärpät, etenkin Juha Junno ja Tamminen, yrittivät saada SM-liigan kolmentoista joukkueen suuruiseksi, mutta neuvottelut eivät tuoneet tulosta, vaan paikka piti hankkia urheilullisin näytöin. Kärpät sai neuvottelupöydässä kuitenkin yhden suuren voiton: aikaisemmin divisioonan voittajan oli pelattava pudotuspelit ennen pääsyä liigakarsintoihin, mutta nyt voittajalle taattiin suora pääsy neljän liigakarsijan joukkoon. Kärpät voitti jälleen runkosarjan. Liigakarsinnan ensimmäinen vaihe käynnistyi Vaasan Sportia vastaan, jonka Kärpät kaatoi voitoin 4–2, 1–4 ja 5–2. Ratkaisevaan liigakarsintaotteluun vastaan saapui odotetusti liigan jumboksi jäänyt lahtelainen Pelicans. Ensimmäisen ottelun Kärpät voitti puolustaja Jaako Niskavaaran maalilla 4–5, mutta toisen ottelun Pelicans taas voitti 1–5. Kärpät voitti Lahdessa pelatun kolmannen osaottelun jatkoajalla 0–1. Seuraavassa ottelussa Kärpät voitti Pelicansin kotonaan 4–1 ja pääsi lopulta SM-liigaan. Kärpät oli ollut poissa korkeimmalta sarjatasolta 11 vuotta. Kauden paras pistemies ja maalintekijä oli jälleen Martin Bergeron. Kauden tehopelaaja oli Harri Aho, ja Juhani Tamminen valittiin vuoden valmentajaksi. I-divisioonassa pelattujen kausien aikana Kärpät sai yhteensä yksitoista palkintoa.

 2000-luku: Paluu mestariksi 

pienoiskuva|Kärppien vaihtoaitio ottelussa Espoo Bluesia vastaan helmikuussa 2008.

2000-luvun alku oli Kärpille sekä urheilullisesti että taloudellisesti menestyksellistä aikaa. Ensimmäisellä SM-liigakaudellaan Kärpät pelasi paikoin erittäin hyvää jääkiekkoa ja haastoi jopa perinteisiä suurseuroja. Esimerkiksi ensimmäisessä SM-liigaottelussaan 2000-luvulla Kärpät kukisti hallitsevan mestarin Turun Palloseura. Joukkueen liigaan nostaneen päävalmentaja Juhani Tammisen korvasi tammikuussa 2001 Kari Heikkilä, joka alkoi määrätietoisesti rakentaa joukkueesta kestomenestyjää. Kärpät päätyi kaudella runkosarjassa kahdeksanneksi ja sai pudotuspeleissä vastaansa runkosarjan voittajan Jokerit. Liiganousija Kärpät voitti sarjan otteluvoitoin 2–3. Välierissä tuleva mestari TPS oli parempi voitoin 3–0. Kärpät hävisi pronssiottelun Tampereen Ilvekselle maalein 2–0. Runkosarjassa ja pudotuspeleissä Kärppien paras pistemies oli yhdysvaltalainen Brett Lievers.

Kärpät oli runkosarjassa kuudes kaudella , mutta pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella tuleva mestari Helsingin Jokerit pudotti Kärpät otteluvoitoin 3–1. Runkosarjan paras pistemies oli keskushyökkääjä Lasse Pirjetä Kärpät oli kaudella  runkosarjassa kolmas, edellään vain Jokerit ja HPK. Brett Lievers voitti joukkueen sisäisen pistepörssin ja tšekkiläiset Petr Tenkrát ja Petr Ton olivat seuraavina, joten Kärppien kolme tehokkainta pelaajaa olivat ulkomaalaisia. Joukkueeseen oli kuitenkin nostettu pelaavaan kokoonpanoon joukko nuoria lupauksia, muun muassa Jussi Jokinen ja Juha-Pekka Haataja. Lisäksi joukkueen kovan ytimen muodostivat omat kasvatit, kuten Jari Viuhkola ja Mikko Lehtonen. Pudotuspeleissä Kärpät voitti ensin JYP:n voitoin 4–3 ja sitten Jokerit 2–3. Loppuottelusarjassa Tappara oli kuitenkin parempi voitoin 3–0. Oulussa loppuotteluita oli katsomassa yhteensä 14 000 katsojaa, 7 000 katsojaa ottelua kohden. Pudotuspeleissä tehokkain oli Jari Viuhkola ja kaikki ottelut maalissa pelasi Niklas Bäckström.

Kaudella  Kärpät oli runkosarjassa toinen TPS:n jälkeen ja liigan paras vierasjoukkue. Kärppien paras ja koko liigan viidenneksi paras pistemies runkosarjassa oli Jari Viuhkola. Maalivahtina oli pääasiassa Niklas Bäckström. Pudotuspeleissä Kärpät voitti ensin Jokerit voitoin 4–2 ja sitten HIFK:n voitoin 3–2. Loppuottelussa Kärpät kohtasi runkosarjan voittaneen TPS:n ja voitti 2000-luvun ensimmäisen mestaruutensa otteluvoitoin 1–3. Pudotuspeleissä tehokkain oli Petr Tenkrát.

pienoiskuva|Kärpät juhlii ratkaisevaa 2–0-voittoa Jokereista vuoden 2005 loppuottelussa.
Kaudella  Kärppien valmentajaksi nousi joukkueen entinen huippupelaaja Kari Jalonen. Joukkueen ilme muuttui entistä hyökkäysvoittoisemmaksi, ja Kärppien otteet liigassa olivat seuraavina vuosina paikoin jopa dominoivia. Kausi 2003-2004 oli erityinen sen vuoksi, että NHL:n työsulun vuoksi SM-liigaan saatiin runsaasti maailmanluokan tähtiä. Kärpät ei kuitenkaan kelpuuttanut joukkueeseen uusina vahvistuksina kuin veteraanipuolustaja Janne Niinimaan. Tämä johtui siitä, että seuranjohdossa uskottiin työsulun olevan väliaikainen. NHL-apujen puutteesta huolimatta Kärpät voitti runkosarjan ensimmäistä kertaa sitten 80-luvun ja oli paras vierasjoukkue sekä toiseksi paras kotijoukkue Jokereiden jälkeen. Puolivälierissä Kärpät oli Tapparaa parempi voitoin 4–1. Välierissä vastaan tuli Rauman Lukko, jonka Kärpät voitti suoraan kolmessa ottelussa. Molemmissa Kärppien kotiotteluissa halli oli täynnä. Loppuottelussa vastaan tuli Jokerit, jonka Kärpät kukisti voitoin 3–1. Pudotuspelien paras pistemies oli Jari Viuhkola.

vasen|pienoiskuva|175px|Janne Pesonen kaudella .

Kärpät voitti runkosarjan myös kaudella  ja oli nyt paras joukkue sekä vieras- että kotiotteluissa. Joukkue aloitti pudotuspelit 4–2 voitolla Espoo Bluesista. Joukkue koki kuitenkin pahan iskun, kun maalivahti Niklas Bäckström loukkaantui toisessa ottelussa. Bäckströmin tilalla pelasi koko pudotuspelien ajan Mika Pietilä. Osin tästä syystä suursuosikkina pidetty Kärpät hävisi välierissä yllättäen Porin Ässille voitoin 1–3. Pronssiottelussa Kärpät voitti kuitenkin HIFK:n maalein 6–2. Puolustaja Lasse Kukkonen oli pudotuspelien toiseksi tehokkain pelaaja 12:lla (5+7) tehopisteellään.

Kaudella  Kärpät voitti runkosarjan reilulla piste-erolla ja oli toiseksi paras sekä vieras- että kotijoukkueena. Kärpät teki liigassa eniten maaleja ja päästi niitä vähiten. Pudotuspeleissä Kärpät ei hävinnyt historiallisesti kertaakaan. Puolivälierissä Lahden Pelicans kaatui 4–0, välierissä Espoon Blues 3-0 ja finaalissa Helsingin Jokerit 3-0. Tšekkiläinen Michal Broš voitti pudotuspelien pistepörssin tehoillaan 6+6=12.

pienoiskuva|175px|Kärpät ja Jokerit vastakkain kauden  puolivälierissä.

Kärpät voitti kaudella 2007-2008 runkosarjan jo neljännen kerran peräkkäin ja oli liigan paras kotijoukkue. Puolivälierissä vastaan asettui Ilves, jonka Kärpät voitti otteluin 4–2. Välierissä vastaan tuli Tappara, jonka Kärpät voitti suoraan neljässä ottelussa voitoin 4–0. Loppuottelussa vastassa oli Espoo Blues, jonka Kärpät voitti otteluin 4–1 ja sai samalla viidennen Suomen mestaruutensa. Janne Pesonen voitti SM-liigan runkosarjan ja Hannes Hyvönen pudotuspelien pistepörssin.

 2009–2011: Alamäki 

Kauteen 2008–2009 Kärpät lähti kovia muutoksia kokeneella joukkueella: lähes koko joukkueen kärki oli vaihtunut ja valmentajaksi astui Matti Alatalo. Joukkueen toimitusjohtaja Juha Junno siirtyi kokonaan taloudelliselle puolelle ja joukkueen pelaajahankinnoista vastaavaksi urheilutoimenjohtajaksi nostettiin maalivahtivalmentaja Ari Hilli. Kärpät oli runkosarjassa vasta viides, mikä oli huonoin sijoitus sitten kauden 2001–2002. Puolivälierissä Kärpät voitti Jokerit voitoin 4–1 ja välierissä Espoo Bluesin 4–2, mutta loppuottelussa joukkue hävisi Jyväskylän JYP:lle voitoin 4–0. Mestaruus oli JYP:n ensimmäinen.

Kaudella  Kärpät menestyi runkosarjassa edellistäkin kautta heikommin ja sijoittui yhdeksänneksi. Kärppien runkosarjan sijoitus on ollut sitä huonompi viimeksi kaudella , jonka päätteeksi Kärpät putosi liigasta. Ailahtelevien esitysten jälkeen seurajohto erotti Matti Alatalon ja päävalmentajaksi nimitettiin pitkäaikainen apuvalmentaja Mikko Haapakoski. Haapakosken astuminen päävalmentajaksi piristikin joukkueen esityksiä jonkin verran. Kärpät kohtasi ensimmäisellä kierroksella Espoo Bluesin, jonka se pudotti otteluvoitoin 1–2. Puolivälierissä Kärpät lähti altavastaajana runkosarjan voittajaa JYPiä vastaan, mutta onnistui nousemaan vielä 0-3 otteluvoitoista tasoihin ja viemään ratkaisun aina seitsemänteen peliin saakka. Sen Kärpät kuitenkin hävisi ja jäi ilman mitalia. Kärpät oli sitä ennen voittanut mitalin ennätyksellisesti seitsemänä kautena peräkkäin.

Syksyn mittaan Mikko Haapakoski sai seurajohdolta lähtöpassit toisena valmentajana vuoden sisään ja paikalle palkattiin Kärpissä valmentajauransa aloittanut Hannu Aravirta. Joulun jälkeen, alun yskähtelystä huolimatta Aravirta saikin Kärppien peliin uutta ryhtiä ja runkosarjan loppupuolella Kärpät olikin yksi liigan kovakuntoisimmista joukkueista. Runkosarjasijoitus oli kuitenkin vasta kahdeksas, jonka myötä Kärpät joutui karsimaan pudotuspelipaikasta viimevuotiseen tapaan Espoon Bluesin kanssa. Kausi päättyi katastrofiin, kun Blues voitti viimeisen ja ratkaisevan ottelun Raksilassa jatkoaikamaalissa 1-2 ja eteni jatkoon pudottaen Kärpät ensimmäistä kertaa 2000-luvulla kokonaan ulos pudotuspeleistä.

 2011–2013: Aravirran aika 

Hannu Aravirran aikakaudella Kärpät ei saavuttanut mainittavaa menestystä, vaikka joukkueen budjetti oli jokaisella kaudella SM-liigan suurimpia. Kauden 2010–2011 pettymyksen jälkeen ulkomaalaispelaajien määrää  karsittiin paljon ja nuorien pelaajien sisäänajo aloitettiin.

Kaudella 2011–2012 Kärpät vahvistui taitavalla paluumuuttajalla, kun edelliskaudella pudotuspelien maalipörssin voittanut Juha-Pekka Haataja palasi kasvattajaseuraansa. Edelliskauden ulkomaalaisista Ouluun jäivät ainoastaan Ivan Huml ja Jan Snopek. Haataja ja Huml muodostivatkin seuraavien kausien aikana SM-liigan tehokkaimman kaksikon. Joukkueeseen liittyi myös ruotsalaispuolustaja Oscar Eklund. Kärpät pelasi kauden aikana pääosin hyvin ja sijoitus pysyi pitkään liigan keskikastissa, mutta lopulta joukkue jäi seitsemänneksi ja vaille suoraa pudotuspelipaikkaa. Yksi syy tähän oli johtavan keskushyökkääjän puuttuminen Jari Viuhkolan loukkaannuttua tammikuun alussa. Hänen tilalleen hankittiin siirtorajan kynnyksellä kokenut slovakkipelaaja Josef Stümpel. Ruotsalaisvahti Johan Backlund saapui korvaamaan pääosin hyvin pelannutta Ville Hostikkaa.

Ennen joulua alkoi joukkueen pelillinen alamäki. NHL:n työsulun päätyttyä joukkue menetti kolme kärkipelaajaansa, eivätkä kuntoutuneet Viuhkola ja Plihal kyenneet täyttämään johtavan keskushyökkääjän tehtävää. Tästä huolimatta Kärppien kevään ainoa pelaajahankinta oli puolustaja Josef Boumedienne. Runkosarjan lopun kuuden ottelun mittainen tappioputki pudotti joukkueen suoran pudotuspeliviivan alapuolelle. Loppukausi sai sinettinsä joukkueen pudottua villi kortti -kierroksella Rauman Lukolle otteluvoitoin 1-2. Ratkaiseva kolmas ottelu venyi Oulussa jatkoajalle, mutta lopulta voiton ratkaisi Lukolle Otto Honkaheimo.

 2013–2016: Marjamäen aika 
Maaliskuun 2013 lopussa Kärppien päävalmentajaksi nimettiin kahden vuoden sopimuksella Lauri Marjamäki. Marjamäki toimi Espoo Bluesin päävalmentajana vuoden 2013 alkuun saakka, jolloin hänet erotettiin tehtävistään. Samassa tiedotustilaisuudessa julkistettiin Ari Hillin paluu maalivahtivalmentajaksi ja Mikko Mannerin palkkaaminen apuvalmentajaksi. Pelaajahankinnoista vastaa keväästä 2013 eteenpäin toimitusjohtaja Juha Junno, ja urheilutoimenjohtaja Harri Aho jatkaa muun muassa pelaaja- ja valmentajakartoitusta.

Kärppien alkukauden jälkeen sen peli muuttui ylivoimaiseksi. Kärpät rikkoi SM-liigan ennätyksen ottamalla 17 perättäistä voittoa ja häviämällä syyskauden 32 pelistä vain neljä varsinaisella peliajalla. Menestyksen tärkeimmäksi tekijäksi nousivat uhrautuva puolustus (vähiten päästettyjä maaleja), leveä hyökkäyskalusto (eniten tehtyjä maaleja) ja kaikkia maalivahtitilastoja dominoiva Jussi Rynnäs. Finaalisarjassa vastassa oli Tappara. Sarja venyi täyteen seitsemään otteluun, ja kaikki ottelut päättyivät yhden maalin erolla. Neljäs ja seitsemäs ottelu ratkesivat vasta jatkoerässä. Juhamatti Aaltonen teki finaalisarjan seitsemännen ottelun ratkaisseen jatkoerämaalin 68. peliminuutilla. Kyseessä oli ensimmäinen kerta SM-sarjan historiassa, kun mestaruus ratkaistiin vasta seitsemännessä loppuottelussa.

Kaudella 2015–2016 Kärpät oli runkosarjassa lopulta toinen 119 pisteellä. Puolivälierissä Kärpät pelasi Turun Palloseuraa vastaan. Sarja eteni kuudenteen otteluun, jonka Kärpät voitti jatkoajalla ja eteni välieriin otteluvoitoin 4–2. Välierissä Kärpät sai vastaansa kahden viime kauden finaalivastustajan Tapparan. Lopulta sarja eteni jälleen Oulussa pelattavaan seitsemänteen peliin. Tällä kertaa Tappara oli kuitenkin parempi ja eteni neljättä kertaan peräkkäin finaaliin voitoin 4–3. Kärpät jäi täten pronssiotteluun, jossa vastaan asettui JYP. Kärpät voitti pronssia ja samalla Marjamäen aikakausi Kärpissä päättyi.

 2016–2017: Kai Suikkasen aika 

Kaudeksi 2016–2017 Kärppien päävalmentajaksi asettui Kai Suikkanen. Joukkueeseen liittyi kesän aikana SM-liigan parhaana puolustajana vuonna 2013 palkittu Shaun Heshka, sekä paluun Kärppiin tehneet, tuohon kauteen uransa päättänyt puolustaja Ilkka Mikkola ja maalivahti Jussi Rynnäs. Hyökkäykseen hankittiin muun muassa Jesse Saarinen, Mikko Lehtonen, Toni Kähkönen sekä ulkomaalaiset John Albert ja Niklas Olausson. Syksyn aikana hyökkäykseen värvättiin tšekkiläiset Jiří Tlustý ja Jan Hruška, sekä Niklas Hagman, joiden sopimuksia ei kuitenkaan jatkettu kauden loppuun asti. Kärpät oli kauden alussa sarjan häntäpäässä, mutta piristyi kauden edetessä ja nousi lähelle suoraa pudotuspelipaikkaa. Joukkue sijoittui lopulta runkosarjassa kahdeksanneksi.

 Mikko Mannerin kausi 2017–2021 
Kärppien liigamiehistön vetovastuun otti kaudella 2017–2018 Mikko Manner. Kärppien miehistöltä ei ennen kauden alkua odotettu paljoakaan, vaikka joukkueeseen saapuivat muun muassa Charles Bertrand, Veini Vehviläinen ja Julius Junttila. Kuitenkin Manner sai joukkueen uskomattomaan nousuun. Kärpät voitti 29. marraskuuta mennessä putkeen 13 kotipeliään tehden samalla uuden kotivoittojensa ennätyksen, sillä se hävisi kauden kotikentällä pelatun avauspelinsä HPK:lle 2–3 voittolaukauskisan jälkeen. Samana päivänä on Kärpät kerännyt 63 sarjapistettä Liigassa, 12 pisteen erotuksella seuraavina tuleviin TPS:aan ja Tapparaan.Oulussa tehtiin seurahistoriaa. Jatkoaika.com. Viitattu 29.11.2017

Kaudella 2018–2019 Kärpät voitti runkosarjan. Kesken kauden liittyi joukkoon nimekkäitä tulijoita, joita olivat Oskar Osala sekä Jussi Jokinen. Joukkue rikkoi aiemman piste-ennätyksen 133 runkosarjan pisteellään voittaen kahtena perättäisenä päivänä kaksi vieraspeliään tuota ennätystä tehdessään. Viimeisten runkosarjan pelien lähestyessä, kaksi Kärppien maalivahtia saavuttivat torjuntaprosentin 93. Tehtyjen maalien määrä ylitti 200. Pudotuspeleissä Kärpät voitti ensin puolivälierissä Ilveksen puhtaasti otteluvoitoin 4–0 ja välierissä HIFK:n otteluvoitoin 4–2. Loppuottelusarjassa Kärpät jäivät hopealle HPK:n voittaessa mestaruuden otteluvoitoin 4–3.

Keväällä 2025 Kärpät irtisanoi päävalmentaja Ville Mäntymaan  ja palkkasivat tilalle kokeneen ja voittaneen valmentajan Petri Matikaisen, jonka sopimus kattaa loppukauden. Kärppien kausi päättyi runkosarjaan, jääden ulos pudotuspeleistä ensimmäistä kertaa liiga noususta, kahden pisteen päästä TPS:stä.

 Talous 

Kärppien miesten edustusjoukkueen ja A-juniorijoukkueen toimintaa hoitaa osakeyhtiö Oulun Kärpät Oy, jonka toimitusjohtaja on Tommi Virkkunen. Vuosina 1996-2017 tehtävässä toimi Juha Junno.

Kaudella 2013–2014 Kärppien tulo- ja pelaajabudjetit olivat liigan suurimmat: tulobudjetti oli 9,3 miljoonaa euroa ja pelaajabudjetti 3,2 miljoonaa euroa. Kärppien taloudessa pääsylipputulot ja yhteistyösopimukset ovat aina olleet merkittäviä, ja nykyään niiden osuus budjetoiduista tuloista on noin 80 %.

 Kärppien budjetit vuosina 2005–2010 ja 2013–2015 Kausi Tulobudjetti Pääsylipputulot Yhteistyösopimukset Muut tulot Kulubudjetti Pelaajien palkat Tulostavoite Yleisötavoite/ott.  2005–2006  5 605  2 300  2 300  1 005  5 144  2 200  332  5 600 2006–2007  5 605  2 300  2 300  1 005  5 144  2 200  332  5 600 2007–2008  6 800  2 500  3 000  1 300  6 500  2 500  300  5 600 2008–2009  8 348  2 800  4 000  1 548  8 148  3 000  200  5 800 2009–2010  7 650  2 500  3 800  1 350  7 596  3 000  54  5 800 2013–2014  8 525  2 500  4 350  1 675  8 231  3 000  294  5 800 2014–2015  9 250  2 500  5 000  1 750  9 067  3 200  183  5 800 Taulukon luvut tuhansina euroina

Alkuvuodesta 2008 Pohjois-Suomen markkinoille ilmestyi Kärppä-olut. Kärppä-oluen markkinoille toi Hartwall ja sitä valmistettiin Tornion panimolla lähes puoli miljoonaa pulloa.

 Liikevaihto 2003–2010 

Kärppien SM-liigassa saavuttamat mestaruudet ovat kohentaneet seuran taloutta, ja liikevaihto on vuodesta 2003 kasvanut noin 50 prosenttia. Taloudellisesti menestyksekkäimpänä vuonna 2006 liikevaihto oli 6,8 miljoonaa euroa ja liikevoitto noin miljoona euroa. Vuonna 2008 liikevaihto oli ennätyksellisen suuri 7,8 miljoonaa euroa, mikä oli 172 000 euroa enemmän kuin edellisenä tilikautena. Tilikaudella syntyi kuitenkin tappiota 91 000 euroa, mikä johtui lähinnä uuden harjoitushallin rakentamisesta yhdessä Oulun kaupungin kanssa. Investointien ja poistojen määrän vuoksi tulos pysynee vuoden 2008 tasolla. Kärppien liikevaihto on noussut jatkuvasti vuodesta 2003 niin, että vuonna 2009 Kärppien liikevaihto oli yli 3 miljoonaa euroa enemmän kuin vuonna 2003. Yhtiö on viimeisen neljän vuoden aikana tuottanut voittoa noin 1,7 miljoonaa euroa.Katso taulukkoa

 Kärppien tuloslaskelmat Vuosi Liikevaihto Liikevoitto % liikevaihdosta Voitto ennen satunnaisia eriä Satunnaiset erät Voitto ennen tilinpäätössiirtoja ja veroja % liikevaihdosta Tilikauden voitto 2003  5 184  565  10,9  601  0  601  11,59  422 2004  5 774  794  13,8  817  0  817  14,2  579 2005  6 313  605  9,6  604  0  616  9,8  446 2006  6 822  1 016  14,9  1 044  0  1 044  15,3  750 2007  7 593  763  10,0  836  0  836  11,0  623 2008  7 765  -91  -  1,8  0  1,8  -  0,6 2009  8 194  56  0,7  -  -  130  -  89 2010  7 607  66  -  -  -  -  -  85 Taulukon luvut tuhansina euroina

 Oulun Energia -Areena 


Kärpät pelaa kotiottelunsa Raksilan urheilukeskuksessa sijaitsevassa vuonna 1975 rakennetussa Oulun jäähallissa. Katsomopaikkoja on 6 614, joista istumapaikkoja 4 760 ja seisomapaikkoja 1 854. Aitioita hallissa on kymmenen. Vuonna 2006 hallin päävuokralainen, Oulun Kärpät, nimesi areenan Oulun Energia Areenaksi. Nimeämisen mahdollisti kaupungin vuonna 2003 tekemä päätös, jonka mukaan tilojen päävuokralaiset saavat myydä toimitilojensa nimen.

 Tunnukset 
 Peliasu 

pienoiskuva|oikea|Kärppien ensimmäinen peliasu 1940-luvun lopulta. Suomen Jääkiekkoliitto / Päivi Allinniemi.

Kotipeleissä Kärpät käyttää peliasua, jossa on mustakeltainen paita, mustat housut, mustavalkokeltaiset sukat ja musta kypärä. Lauantain kotipeleissä peliasun paita on keltamusta. Vierasotteluissa käytössä on valkokeltainen paita ja valkokeltaiset sukat.

 Logot 

 Kannatustoiminta 
Kärppien virallinen kannattajayhdistys on vuonna 1997 nykymuodossaan perustettu Kärpät Fan Club. Sen hallituksen puheenjohtajana toimi kaudella 2010–2011 Petri Mäenkoski. Keväällä 2007 kourallinen nuoremman polven Kärppäfaneja perusti "Poromafian”, joka vastaa toiminnasta Raksilan fanikatsomossa ja jonka tarkoituksena on piristää Raksilan katsomokulttuuria. Alun perin Poromafia oli Kärpät Fan Clubista riippumaton järjestö, mutta se liitettiin osaksi Fan Clubia kaudelle 2007-2008. Sittemmin Poromafia on eronnut Kärpät Fan Clubista ja toimii jälleen riippumattomana järjestönä tuoden Ouluun eritoten ruotsalaisen kannatuskulttuurin mallin mukaista toimintaa. Toiminnan saavutuksia ovat olleet muun muassa peleissä käytettävien laulujen määrän lisääntyminen ja useat katsomoa koristaneet tifot. Näistä merkittävimpänä kauden 2009-2010 ensimmäisessä lauantaikotiottelussa toteutettu päätykatsomon kokoinen tifo. Nykyään Kärpät Fan Club käyttää nimeä Kärppäkannattajat. Nimi vaihdettiin kauden 2013-2014 alussa. Nykyään Kärppäkannattajien puheenjohtajana toimii Tiina Koivikko. Etelä-Suomen Kärppäfanit ry (”EtäKärpät”) on vuonna 2004 perustettu Kärppien kannattajayhdistys, jossa on jo yli 400 jäsentä. Yhdistyksen kotipaikka on Espoo,Yhteystiedot  ja kaudella 2015–2016 hallituksen puheenjohtajana toimii Sampsa Turunen.Hallitus 2015-2016 

Kärppien cheerleader-toiminta alkoi kaudella 1999–2000, ja kaudella 2001–2002 cheerleaderit perustivat oman yhdistyksensä, Baby Beast ry:n.

 Musiikki 
Kärppien ensimmäinen kannatuslaulu oli vuonna 1976 julkaistu Jamppa Tuomisen Kärpät on rautaa. Divariaikakaudella vuonna 1997 julkaistu Verkko heiluu oli pitkään Kärppien maalilauluna. Sen on sanoittanut ja laulanut Zero Nine yhtyeen solisti Kepa Salmirinne.http://www.discogs.com/K%C3%A4rp%C3%A4t-Hock-N-Rollers-Verkko-Heiluu/release/4661435 Maalilauluna ollut Sentencedin Routasydän herätti kohua, koska siinä esiintyy natsien käyttämä sanapari ”veri ja kunnia” (). Kappaleen sanoittajan Sami Lopakan mukaan sanaa ”veri” on käytetty muun muassa riimityksen vuoksi ja koska se myös kuvaa Kärppien juniorityötä. Maalin jälkeen soi kuitenkin ensiksi sumutorvi.

Kärppien nykyinen sisääntulokappale on Two Steps from Hellin Heart of Courage. Kärppien maalibiisi oli Hermes House Bandin I Will Survive -kappaleen loppuosa, kunnes se vaihdettiin kannattajien pyynnöstä takaisin Verkko Heiluuksi.

 Nykyinen miesten joukkue 

 Valmennus ja huolto 

 Päävalmentaja  Petri Karjalainen 
 Valmentaja  Kalle Kaskinen
 Valmentaja & joukkueenjohtaja  Toni Sihvonen
 Maalivahtivalmentaja  Ari Hilli
 Huoltaja  Aki Karjalainen
 Huoltaja  Arto Pekkala
 Lääkäri  Jukka Tikanto
 Lääkäri  Petri Koivunen
 Lääkäri  Martti Lakovaara
 Fysioterapeutti  Ari Korkala

Jäädytetyt numerot
 5   Lasse Kukkonen (8.10.2022)
 6   Ilkka Mikkola
 10   Reijo Ruotsalainen
 15  Markku Kiimalainen
 20   Saija Tarkki 
 24   Jari Viuhkola

Lisäksi Matti Veivon numero 14 oli poistettu käytöstä tämän uran päätyttyä loukkaantumiseen vuonna 1992, mutta sitä ei ole virallisesti jäädytetty.

Saija Tarkki on toinen suomalainen naisjääkiekkoilija, jonka pelinumero jäädytetään Suomessa.

 Saavutukset 


 Suomen pääsarjassa 

Kausi 2014–2015 on Kärppien 30. kausi pääsarjassa. Joukkue on pelannut 29 kauden aikana yhteensä 1 319 ottelua Suomen korkeimmalla sarjatasolla. Otteluista 698 on päättynyt voittoon, 72 tasapeliin ja 549 tappioon. Pisteitä Kärpät on saanut yhteensä 1 819, eli keskimäärin 1,38 ottelua kohti. Maalierotus on 4633–4270 (+363). 

Kärpät on neljänneksi eniten Suomen mestaruuksia voittanut seura, ja 2000-luvun mestaruuksista se on saanut peräti seitsemän: 2004, 2005, 2007, 2008, 2014, 2015 ja 2018. Lisäksi Kärpillä on tältä vuosituhannelta kolme hopeaa: 2003, 2009 ja 2019, ja kaksi pronssia: 2006 ja 2016. Kärppien toinen menestysjakso oli 1980-luvulla, jolloin seura voitti ensimmäisen mestaruutensa (1981), yhden hopean (1987) ja peräti neljä pronssia (1980, 1984, 1985 ja 1986). Runkosarjan Kärpät on voittanut kymmenen kertaa: 1987, 2005–2008, 2014, 2015 ja 2018–2020. Runkosarjan voittaja saa Harry Lindbladin muistopalkinnon.

 Kansainvälisissä otteluissa 


Vuosina 2005–2008 pelatussa European Champions Cupissa Kärpät voitti kaksi hopeaa, vuosina 2005 ja 2006.

Myös Nordic Trophyssa Kärpät on menestynyt hyvin. Vuonna 2006 Nordic Trophy järjestettiin ensimmäistä kertaa, ja Kärpät sai hopeaa hävittyään loppuottelun ruotsalaiselle Färjestadille. Vuonna 2007 Kärpät hävisi runkosarjassa vain Tapparalle ja Frölundalle, ja loppuottelussa se voitti Frölundan. Kärpät oli ensimmäinen suomalainen joukkue, joka voitti turnauksen. Toinen suomalainen mestari on Tappara, joka voitti viimeiseksi jääneen turnauksen vuonna 2009.

Kaudella 2008–2009 Kärpät pelasi uudessa jääkiekon mestareiden liigassa. Samassa alkulohkossa olivat saksalainen Eisbären Berlin ja venäläinen Metallurg Magnitogorsk, joka eteni aina loppuotteluun. Kärpät pelasi heikosti ja hävisi kaikki ottelunsa. Joukkueesta eniten pisteitä teki puolustaja Oskari Korpikari, joka teki yhden maalin ja syötti kaksi.

Kärpät on osallistunut European Trophy -turnaukseen vuodesta 2010. Vuonna 2010 Kärpät oli Itäisen divisioonan kolmas, edellään ruotsalainen HV71 ja sveitsiläinen SC Bern. Turnauksen puolivälierissä ruotsalainen Färjestads BK oli parempi maalein 4–1. Kärppien lopullinen sijoitus oli kuudes. Turnauksen sijoitusotteluissa Kärpät voitti ensin itävaltalaisen EC Red Bull Salzburgin maalein 3–6,, mutta hävisi Jokereille ottelun viidennestä sijasta maalein 2–4. Turnauksen runkosarjan pistepörssin voitti Kärppien tšekkilaituri Kamil Kreps.

Vuosien 2011, 2012 ja 2013 European Trophy -turnauksissa Kärpät on jäänyt pudotuspelien ulkopuolelle.

Uudelleen perustetussa CHL:ssä Kärpät selvisi kaudella 2014–2015 välieriin, jossa sen pudotti jatkosta ruotsalainen Frölunda HC jatkoajan jälkeen. Kaudella 2015–2016 Kärpät selvitti tiensä finaaliin, joka pelattiin Oulussa. Myös tällä kertaa vastassa oli Frölunda, jolle Kärpät hävisi ottelun 1-2.

 Palkitut pelaajat 

Kenties maineikkain Kärpissä pelannut pelaaja on puolustaja Reijo Ruotsalainen, jonka pelinumeron (10) Kärpät jäädytti 14.8.1999. Ruotsalainen oli Kärppien oma kasvatti ja edusti Kärppiä kaudet 1977–1981 ja 1996–1998. Hänet valittiin SM-liigan parhaaksi puolustajaksi kahdesti. Ruotsalainen on myös aateloitu Jääkiekkoleijonaksi vuonna 2000.

Jari Viuhkolasta tuli 19. syyskuuta 2015 pelattavan Ilves-ottelun yhteydessä toinen pelaaja, jonka pelinumeron (24) Kärpät on jäädyttänyt.http://www.kaleva.fi/urheilu/jaakiekko/viuhkolan-paita-raksilan-kattoon/705783/ Viitattu 31.8.2015.

19. marraskuuta 2016 Kärpät jäädytti Markku Kiimalaisen pelinumeron 15.

9. lokakuuta 2021 Kärpät jäädyttää Myyntineuvottelija Ilkka Mikkolan pelinumeron #6 ennen TPS-ottelun alkua.

Lisäksi Matti Veivon numero 14 oli poistettu käytöstä tämän uran päätyttyä loukkaantumiseen vuonna 1992, mutta sitä ei ole virallisesti jäädytetty.

 Hall of Fame 

Oulun Kärpät kunnioittaa seuran toimintaan merkittävästi vaikuttaneita henkilöitä perustamalla Kärpät Hall of Famen. 80 vuotta täyttävä Kärpät nostaa juhlavuotensa aikana yhteensä 46 seuran merkkihenkilöä osaksi tätä kunniagalleriaa.

Kunniagalleriaan valitut:

 Jouko Lahti, perustajajäsen  
 Jorma Nykänen, perustajajäsen
 Eero Tauriainen, perustajajäsen
 Ilmari Mattila, elämänurakategoria
 Paavo Pikkarainen, elämänurakategoria
 Erkki Koret, elämänurakategoria
 Kauko Pesonen, elämänurakategoria
 Risto Pirttiaho, pelaajakategoria
 Kari Mäkinen, elämänurakategoria
 Reino Ruotsalainen, elämänurakategoria
 Vilma Lehisto, elämänurakategoria
 Kari Jalonen, pelaajakategoria
 Pekka Arbelius, pelaajakategoria

 Luettelot ja tilastot 

 Päävalmentajat SM-liigassa 

1977–1983: Kari Mäkinen
1983–1987: Pentti Matikainen
: Kari Mäkinen
: Esko Nokelainen, Jaakko Palsola 28.10.1988 alkaen
: Juhani Tamminen, Kari Heikkilä 24.1.2001 alkaen
2001–2004: Kari Heikkilä
2004–2008: Kari Jalonen
: Matti Alatalo
: Matti Alatalo, Mikko Haapakoski 11.3.2010 alkaen
: Mikko Haapakoski, Hannu Aravirta 22.10.2010 alkaen
2011–2013: Hannu Aravirta
2013–2016: Lauri Marjamäki
2016–2017: Kai Suikkanen
2017–2021: Mikko Manner
2021–2022: Lauri Mikkola
2022–2023: Lauri Marjamäki
2023–2025: Ville Mäntymaa
2025–2025: Petri Matikainen
2025– Petri Karjalainen

 Kapteenit SM-liigassa 

1977–1983: Veikko Torkkeli
1983–1987: Markku Kiimalainen 
1987–1989: Kai Suikkanen 
2000–2002: Jari Laukkanen 
: Lasse Kukkonen 
2003–2005: Sakari Palsola 
: Lasse Kukkonen 
: Jari Viuhkola 
2007–2013: Ilkka Mikkola 
2013–2018: Lasse Kukkonen
2018–2019: Atte Ohtamaa
2019–2020: Lasse Kukkonen
2020–2021: Mika Pyörälä
2021–2024: Atte Ohtamaa
2024–2025: Marko Anttila
2025–: Atte Ohtamaa

 Pelaajatilastoja 

 Eniten otteluita SM-liigassa4.11.2025 # Nimi Kaudet OT 1.  Mika Pyörälä 2000–20072013–20172018–2022  749 2.  Lasse Kukkonen  2000–20032004–20062013–2020  652 3.  Atte Ohtamaa  2007–20142021–  597 4.  Ilkka Mikkola  2004–20132016–2017  584 5.  Jari Viuhkola  2000–20072008–2014  535 Paras ulkomaalainen 21.   Ivan Huml  2011–2016  289

 Eniten maaleja SM-liigassa4.11.2025 # Nimi Kaudet OT M 1.  Mika Pyörälä  2000–20072013–20172018–2022  749  216 2.  Kai Suikkanen  1977–19811983–1989  321  175 3.  Markku Kiimalainen  1977–1989  390  159 4.  Julius Junttila  2009–20162017–20182019–20202021–20242025–  512  136 5.  Kari Jalonen  1978–19821985–1987  226  127 Paras ulkomaalainen 10.   Petr Tenkrát  2002–2006  220  88 

 Eniten syöttöjä SM-liigassa4.11.2025 # Nimi Kaudet OT S 1.  Jari Viuhkola  2000–20072008–2014  535  266 2.  Mika Pyörälä  2000–20072013–20172018–2022  749  232 3.  Kari Jalonen  1978–19821985–1987  226  211 4.  Julius Junttila  2009–20162017–20182019–20202021–20242025–  512  181 5.  Ilkka Mikkola  2004–20132016–2017  526  170 Paras ulkomaalainen 6.   Ivan Huml  2011–2016  289  154

 Eniten pisteitä SM-liigassa4.11.2025 # Nimi Kaudet OT M S PTS 1.  Mika Pyörälä  2000–20072013–20172018–2022  749  216  232  448 2.  Jari Viuhkola  2000–20072008–2014  535  119  266  385 3.  Kari Jalonen  1978–19821985–1987  226  127  211  338 4.  Markku Kiimalainen  1977–1989  390  159  166  325 5.  Julius Junttila  2009–20162017–20182019–20202021–20242025–  512  136  181  317 Paras ulkomaalainen 6.   Ivan Huml  2011–2016  289  67  154  221

 Maratontaulukot 

Maratontaulukossa tilanne on kauden 2012–2013 jälkeen. I-divisioonan taulukossa ovat mukana myös Mestiksessä pelaavat joukkueet.

SarjaSijoitusKaudetOttelutVoitotTasapelitTappiotTMPMPisteetSM-liiga10.281259584190485444341651688I-divisioona8.135503664214228551708774

 Kärppien tilastot vuodesta 1974 

 Runkosarja PudotuspelitKausiSarjaOVTHLPTMPMPRYSijaOVHTMPMRYSijaLähde1974–1975  I-div  28  12  1  15   130  158  25    5.         1975–1976  I-div  36  25  0  11   216  126  50    2.            Liigakarsinta  6  2  2  2   23  32  6    3.          1976–1977  I-div  36  31  1  4   292  111  63    1.           Liigakarsinta  6  3  0  3   30  26  6    2.           SML  36  13  4  19  0  176  209  30  376  5847  7.         7.  SML  36  12  2  22  0  137  166  26  503  4734  10.         10.  SML  36  18  6  12  0  193  154  42  443  4702  3.  6  3  3  31  24  55  5881  3.  SML  36  23  3  10  0  196  129  49  438  5169  3.  12  8  4  51  44  176  6246  1. SML  36  16  6  4  0  177  185  38  488  4255  5.  3  1  2  14  15  22  3470  5.  SML  36  10  3  23  0  150  181  23  487  3823  8.         8. SML  37  21  6  10  0  175  134  48  495  5085  3.  10  6  4  45  30  128  4164 3. SML  36  22  2  12  0  153  105  46  511  4686  2.  7  3  4  25  22  68  3386  3. SML  36  19  3  14  0  138  139  41  402  4694  4.  5  2  3  16  23  99  3432  3.  SML  44  25  4  15  0  209  161  54  507  4871  1.  9  4  5  33  37  132  4728  2. SML  44  22  2  20  0  187  172  46  569  4362  6.         6.  SML  44  14  2  28015221230374380611.       101989–1990  I-div  44  30  3  11  0  255  141  63  434  3143  3.          1990–1991  I-div  44  30  1  13  0  230  137  61  485   2.  4  1  3  14  19   4307   1991–1992  I-div  44  31  3  10  0  208  119  65  630   2.  4  1  3  14  28   7253  1992–1993  Finlandia-liiga  44  24  7  13   220  140  55    4.          1993–1994  Finlandia-liiga  46  22  6  18   205  176  50    5.          1994–1995  II-div  16  16  0  0   144  40  32    1.            Noususarja  16  9  0  7   73  77  18    4.          1995–1996  Fazer-liiga  44  21  4  19   180  165  46    8.          1996–1997  I-div  44  26  4  14   196  154  56    2.  9  6  3  37  23    2.  1997–1998  I-div  44  31  5  8  171  99  67    1.  14  7  7  45  37    2.  1998–1999  I-div  48  41  4  3  265  91  86    1.  5  2  3  16  14     1999–2000  I-div  48  42  3  3   287  91  87   4646  1.  7  6  1  24  15   7286  1.    SML  56  23  8  25  0  165  178  54  736  6310  8.  9  3  6  15  23  107  7041  4.  SML  56  25  9  22  1  156  148  60  640  6097  6.  4  1  3  8  17  62  6527  6.  SML  56  27  14  15  5  187  141  73  752  6036  3.  15  7  8  36  34  261  6500  2.  SML  56  29  14  13  6  194  129  78  692  6081  2.  15  10  5  31  37  247  6623  1.  SML  56  35  11  10  5  190  122  121  710  5892  1.  12  10  2  34  15  106  6306  1.  SML  56  36  10  10  4  180  105  122  816  5791  1.  11  6  5  34  26 174 5629 3.  SML  56  33  10  13  6  197  125  115  1071  5697  1.  10  10  0  31  13  185  5980  1.  SML  56  32  15  9  10  205  129  121  838  6055  1.  15  12  3  58  32  162  6145  1.  SML  58  28  8  22  5  185  149  97  882  5409  5.  15  8  7  42  39   6111  2.  SML  58  21  11  26  7  150  163  81  871  5691  9.  10  5  5  19  19  193  5274  8.  SML  60  23  12  25  8  151  161  89  763  5620  8.  3  1  2  8  8  84  5525 10.  SML  60  29  8  23  4  164  148  99  687  5821  7.  9  5  4 25  23  192  5913 8.  SML  60  23  15  22  9  172  150  93  648  6005  7.  3  1  2  10  10  63  4959 9.  SML  60  36  8  7  9  190  105  131  599  6086  1.  16  12  4  40  24  124  6279  1.  SML  60  31  13  16  9  167  126  115  528  5657  1.  19  12  7  64  46  205  6200  1.  SML  60  33  14  13  6  178  126  119  504  5564  2.  14  8  6  37  29  147  6106  3.  SML  60  22  15  23  9  147  136  90  497  5152  8.  2  0  2  6  8  16  5024  10.  SML  60  33  16  11  8  195  134  123  673  5394  1.  18  12  6  47  34  200  5587  1.  SML  60  41  8  11  6  207  101  137  676  5260  1.  17  11  6  38  26  201  5725  2.  SML  59  36  12  11  7  185  114  127  522  5160  1.                  SML  58  25  12  21  10  143  134  97  685  738  7.  5  2  3  15  16  46  0  7.  SML  60  24  16  20  7  171  141  95  487  3234  6.  7  3  4  10  14  36  5296  7.  SML  60  24  17  19  8  158  143  96  404  4737  7.  3  1  2  5  11  18  3392  9.  SML  60  28  14  18  8  174  147  106    4.          3.  SML  60           13.            SML                      SML                    

 Selitteet 

 1. korkein sarjataso 2. korkein sarjataso 3. korkein sarjataso 4. korkein sarjatasoOOttelutVVoitotTTasapeli (varsinainen peliaika)HHäviötLPLisäpisteetTMTehdyt maalitPMPäästetyt maalitRRangaistusminuutitYYleisökeskiarvoSMLSM-liigaI-divI-divisioonaII-divII-divisioona

 Juniorit 
SarjaKultaaHopeaaPronssiaA-nuoret444A-tytöt 21B-pojat447C-pojat7114D-pojat2E-pojat2 A-nuorten Suomen-mestaruudesta on pelattu vuodesta 1945, A-tyttöjen mestaruudesta vuodesta 2001, B- sekä C-poikien vuodesta 1972 ja B2-poikien mestaruudesta vuodesta 2008. D-nuorten mestaruudesta pelattiin 1971–78 ja E-nuorten 1967–78.

Kärppien kuuluisa ”juniorimyllyksi” kutsuttu junioritoiminta alkoi vuonna 1960, jolloin seuralla oli jo A-, B- ja C-juniorijoukkueet. Silloin perustettiin eläinten mukaan nimetyt kaupunginosajoukkueet, joihin liittyi kaupungin nuorimpia jääkiekonharrastajia. Paavo Pikkaraisen luomasta korttelisarjasta tuli heti suosittu.. Myöhemmin perustettiin D-junioreille oma Kanada-sarja, jonka joukkueet oli nimetty NHL:n kuuden alkuperäisen joukkueen mukaan. C-junioreilla oli taas oma Eurooppa-sarja, jonka joukkueet käyttivät Euroopan vanhojen huippuseurojen nimiä. Oulun Kärppien junioritoiminnasta vastaava Oulun Kärpät -46 on valittu Nuoren Suomen sinettiseuraksi. Kärpät tunnetaan kasvatustyöstään.

Vuonna 1971 Oulun Kärppien E-nuorten joukkue voitti seuran historian ensimmäisen Suomen mestaruuden. Reino Ruotsalaisen valmennuksessa pelasivat muun muassa Reijo Ruotsalainen, Kari Jalonen, Arto Ruotanen, Pekka Arbelius ja Juha Huikari. Kärppien A-nuoret ovat voittaneet ikäluokkansa mestaruuden vuosina 1979, 1985 ja 2010. Hopeaa "Pikkukärpät" ovat saaneet 1978, 2006, 2014 ja 2018, sekä pronssia 1977, 1981, 1987 ja 1988.

Kärppien A-nuoret voittivat ensimmäisen mitalinsa vuonna 1977, kun joukkue oli kolmas. Seuraavalla kaudella Kärpät oli toinen, ja vuonna 1979 Kärpät voitti ensimmäisen A-nuorten mestaruutensa. A-nuorten seuraavat mestaruudet ovat tulleet vuosina 1985, 2010 ja 2019. Kaudella 2008–2009 runkosarjassa Kärppien paras pistemies oli Mikael Granlund. Kaudella 2009–2010 Kärppien voittaessa A-nuorten mestaruuden, viimeisessä finaalissa, joka pelattiin Oulussa, oli yli 4 000 katsojaa. Kärppien Julius Junttila voitti runkosarjan pistepörssin ja hänet valittiin pudotuspelien arvokkaimmaksi pelaajaksi. A-nuorten maratontaulukossa Kärpät oli kauden 2008–2009 jälkeen viides. Suomen Jääkiekkoliitto valitsi kauden 2009–2010 Kärppien A-nuorten joukkueen vuoden seurajoukkueeksi.

B-nuorissa Kärpät voitti ensimmäisen mitalin vuonna 1984, kun se sijoittui toiseksi. B-nuoret oli hopealla myös 1985 ja ensimmäinen mestaruus tuli vuonna 1986. Tämän jälkeen B-nuoret on juhlinut mestaruutta 2000, 2015 ja 2016.http://www.leijonat.fi/uutiset/tuoreimmat/item/12881-b-nuorten-suomen-mestari-2015-karpat.html  B-nuorten Suomen mestari 2015: Kärpät!http://www.leijonat.fi/sarjat/b-nuorten-sm-sarja/item/16394-final-four-karpille-b-nuorten-suomen-mestaruus-helpottunut-olo.html Kärpille B-nuorten Suomen mestaruus Joukkue oli hopealla 1993 ja pronssilla 2009, 2011, 2017 ja 2018. Kärpät on B-nuorten maratontaulukossa neljäntenä Jokerien, HIFK:n ja Ilveksen jälkeen.

Kärppien menestynein juniorijoukkue on C-nuorten joukkue, joka on voittanut 19 mitalia. Ensimmäinen mitaleista tuli vuonna 1972, jolloin myös sarja perustettiin. Mestaruuden Kärpät voitti neljännellä kaudella. Seuraavat mestaruudet tulivat vuosina 1985, 1991, 1992, 2008, 2013,http://www.leijonat.fi/uutiset/tuoreimmat/item/7086-k%C3%A4rp%C3%A4t-juhlii-c-nuorten-suomen-mestaruutta.html  Kärpät juhlii C-nuorten Suomen mestaruutta sekä 2019. Kaudella 2008–2009 Kärpät oli C-nuorten SM-sarjassa neljäs. Kärpät oli kaudella 2009–2010 runkosarjassa kuudes ja putosi puolivälierissä. Kärpät oli vuonna 2009 C-nuorten maratontaulukon kärjessä, 49 pisteen erolla seuraavana olevaan Jokereihin.

 Naisten jääkiekko 

Kultaa: 3 2012, 2017, 2018 Hopeaa: 7 1996, 1998, 2000, 2001, 2003, 2006, 2007 Pronssia: 7 2002, 2004, 2005, 2008, 2011, 2013, 2019

Naisten jääkiekko aloitettiin Kärpissä 1990-luvun alussa, ja kaudella 1994–1995 Kärpät pelasi ensimmäisen kautensa SM-sarjassa. Kärppien naiset ovat voittaneet 16 mitalia: 3 kultaa (vuosina 2012, 2017 ja 2018), 7 hopeaa (vuosina 1996, 1998, 2000, 2001, 2003, 2006 ja 2007) ja 6 pronssia (vuosina 2002, 2004, 2005, 2008, 2011 ja 2013).

 Lähteet 





 Viitteet 

 Aiheesta muualla

 Kärppien viralliset sivut
 Oulun Kärpät 46 ry Kärppien junioriorganisaatio
 Kärppäkannattajat Kärppien kannattajayhdistys
 Etelä-Suomen Kärppäfanit ry (EtäKärpät)
 Junnut.com Juttuja ja valokuvia liiga- ja junioripeleistä

*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit