Courtney Love

Courtney Love (synt. Courtney Michelle Harrison, s. 9. heinäkuuta 1964 San Francisco, Kalifornia Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja, näyttelijä ja malli, joka tuli alkujaan tunnetuksi Hole-yhtyeen keulakuvana. Hänet tunnetaan myös maailmanlaajuista mediahuomiota saaneesta avioliitostaan Nirvana-yhtyeen edesmenneen laulajan Kurt Cobainin kanssa. 

Näyttelijänä Love muistetaan erityisesti roolistaan kriitikoiden ylistämässä Larry Flynt – Minulla on oikeus -elokuvassa, joka poiki tälle useita alan ehdokkuuksia sekä parhaan naissivuosan Satellite-palkinnon. 

Vuonna 2023 Rolling Stone -lehti arvioi Courtney Loven listauksessaan 200 kaikkien aikojen parasta rock laulajaa- sijalle 130.

 Ura 
Courtney Love syntyi 9. heinäkuuta 1964 San Franciscossa , Kaliforniassa, ja kasvoi Oregonissa. Teini-ikäisenä hän alkoi kuunnella new wavea ja punkia, jotka vaikuttivat vahvasti hänen myöhemmän yhtyeensä Holen musiikilliseen suuntaan. Matkustettuaan Irlannissa, Japanissa ja Englannissa Love muutti Los Angelesiin. Lapsuutensa Love vietti sekä osittain Uudessa-Seelannissa. Love oli luova ja vaikea lapsi, minkä takia hänen yksinhuoltajaäitinsä Linda Carroll laittoi hänet kasvatuslaitokseen erittäin nuorena. Loven biologinen isoäiti on Hans Christian Andersen -palkinnon saanut lastenkirjailija Paula Fox.

15-vuotiaana Love joutui nuorisokotiin yritettyään varastaa Kiss-bändipaitaa supermarketista. Love lähti nuorena kiertämään maailmaa Faith No More -yhtyeen kosketinsoittajan Roddy Bottumin kanssa ja matkusti muun muassa Japaniin. Japanissa Love ansaitsi elantonsa, omien puheidensa mukaisesti, stripparina. Viranomaiset palauttivat vielä alaikäisen Loven takaisin Yhdysvaltoihin.

Vuonna 1986 hän esiintyi Nancy Spungenin parhaana ystävänä elokuvassa Sid and Nancy, joka kertoi Sex Pistolsin basisti Sid Viciousista ja tämän rakastetusta Nancystä. Love sai myös roolin ohjaaja Alex Coxin elokuvassa Straight to Hell, missä hänen vastanäyttelijänä oli The Clash-yhtyeen laulaja Joe Strummer. Kumpikaan elokuva ei kuitenkaan tuonut hänelle kaipaamaansa tähteyttä.

Love muutti sen jälkeen Minneapolisiin, Minnesotaan, ja perusti ystäviensä Jennifer Finchin ja Kat Bjellandin kanssa kokonaan naisista koostuvan yhtyeen Pagan Babies. Bjelland kuitenkin erotti Loven bändistä.  Kat Bjelland on sittemmin tullut tunnetuksi Babes in Toylandin ja Katastrophy Wifen solistina ja kitaristina. Jennifer Finch puolestaan perusti sittemmin yhtyeen L7. Yksi Pagan Babiesin nauhoittamista kappaleista on julkaistu Babes in Toyland -kokoelmalevyllä The Best of Babes in Toyland.
pienoiskuva|282x282px|Courtney Love vuonna 1986.

 Hole ja avioliitto Kurt Cobainin kanssa 
Työskenneltyään stripparina Alaskassa Love palasi Los Angelesiin ja perusti Holen vuonna 1989 yhdessä Eric Erlandsonin (kitara), Jill Emeryn (basso) ja Caroline Ruen (rummut) kanssa. Hole julkaisi debyyttialbuminsa Pretty on the Inside vuonna 1991. 

Albumi sai paljon kiitosta musiikkikriitikoilta ja raskaan musiikin faneilta.  Love tapasi tulevan aviomiehensä, Nirvana yhtyeen laulajan Kurt Cobainin vuonna 1991, ja seuraavana vuonna he menivät naimisiin. Huhut pariskunnan huumeidenkäytöstä alkoivat levitä mediassa ja Vanity Fair -lehden artikkeli väitti, että Love käytti heroiinia ollessaan raskaana. Loven ja Cobainin yhteinen lapsi Frances Bean Cobain syntyi vuonna 1992, mutta pariskunta menetti tyttärensä huoltajuuden puoleksitoista vuodeksi.

Huhtikuussa 1994 Kurt Cobain teki itsemurhan. Vain neljä päivää sen jälkeen kun Cobainin ruumis löydettiin, Hole julkaisi läpimurtoalbuminsa Live Through This. Albumi oli sekä kaupallinen että kriittinen menestys – Rolling Stone -lehti julisti sen vuoden parhaaksi albumiksi. Muutama kuukausi Live Through This -levyn julkaisun jälkeen Holen uusi basisti Kristen Pfaff kuoli huumeiden yliannostukseen. Vaikka  ironisesti nimetty Live Through This, oli äänitetty ennen näitä tragedioita, se heijasti syvää tuskaa ja raivoisaa vihaa, joka kumpuaa henkilökohtaisesta menetyksestä. 

1990-luvun loppupuolella Love esiintyi usein juorulehtien valokuvissa humalassa tai huumeiden vaikutuksen alaisena. Hän joutui useasti pidätetyksi järjestyshäiriöiden ja huumeiden käytön takia. Hole julkaisi kolmannen albuminsa Celebrity Skinin vuonna 1998. Albumi nousi Billboardin albumilistan yhdeksännelle sijalle. Hole yhtye käytännössä hajosi samaan aikaan, kun Loven näyttelijänura alkoi nousta. 

Vuonna 1999 Love sai  Golden Globe -ehdokkuuden roolistaan elokuvassa Larry Flynt – Minulla on oikeus (1996) Vuonna 1999 Hole esiintyi yhdessä Jim Carreyn ja Danny DeViton kanssa Miloš Formanin elokuvassa Man on the Moon, joka kertoi koomikko Andy Kaufmanista ja vuonna 2002 hän näytteli elokuvassa Trapped, joka kertoi tytön sieppauksesta. 

 Riidat Nirvana -yhtyeen kanssa 
Courtney Love piti ammatillista suhdetta Nirvanan entisiin jäseniin perustamalla heidän kanssaan Nirvana L.L.C. -yhtiön, jonka tarkoituksena oli hallinnoida Nirvana-julkaisuja ja suojella kaikkien kolmen osapuolen etuja. Kuitenkin ristiriitoja syntyi, ja molemmat osapuolet alkoivat esittää ikäviä kommentteja toisistaan mediassa. 

Kun Nirvanan entiset jäsenet Krist Novoselic ja Dave Grohl ilmoittivat julkaisevansa 45 kappaleen retrospektiivin, johon kuuluisi kaksi ennenjulkaisematonta kappaletta, Love vei heidät oikeuteen yrittääkseen saada yksinoikeuden materiaaliin. Hänen managerinsa ja silloinen poikaystävänsä Paul Barber yritti toimia sovittelijana. Love pyrki purkamaan Nirvana L.L.C.:n, kunnes asia käsiteltäisiin oikeudessa. Suunniteltu Nirvana boksi peruttiin, ja osapuolet alkoivat mainostaa tulevaa oikeudenkäyntiä kuin nyrkkeilyottelua, heitellen pisteliäitä kommentteja toisilleen haastatteluissa. Love on sittemmin myynyt osan tekijänoikeuksistaan Nirvanan kappaleisiin liikemies Larry Mestelille. Hän alkoi myös puhua muusikoiden oikeuksien puolesta, haastoi levy-yhtiönsä oikeuteen ja nosti esiin alan epäoikeudenmukaisia käytäntöjä. Hän käytti haastattelunsa ja puhetilaisuutensa kampanjoidakseen musiikkiteollisuuden vallankumouksen puolesta ja aiheutti kohua vuoden 2002 South by Southwest -musiikkikonferenssissa ilmoittamalla suoraan aikeistaan. thumb|Courtney Love konsertissa vuonna 2007.|vasen

 Myöhempi ura 
Courtney Love alkoi työstää uusia kappaleita, vaikka kamppaili julkisesti syömishäiriön ja kuntoutuksen kanssa rikottuaan ehdonalaisuutensa toistuvasti huumeidenkäytöllä. Kaiken mediakohun keskellä hän julkaisi uuden sooloalbumin, America’s Sweetheart (2004, Virgin). Hän oli työstänyt levyä yhdessä tuottaja Linda Perryn kanssa, mutta albumi sai osakseen negatiivisia arvosteluja. Hänen musiikkiuransa keskeytyi useiden oikeusjuttujen ja huumeriippuvuuteen liittyvien ongelmien vuoksi. Vuonna 2005 hänet tuomittiin pakolliseen vieroitushoitoon neljässä eri rikosjutussa. 

Love kirjoitti kirjan Dirty Blonde: The Diaries of Courtney Love, joka julkaistiin vuonna 2006. Kirja sisälsi päiväkirjamerkintöjä, runoja, laulunsanoituksia ja kollaaseja. Courtney yritti elvyttää Hole-yhtyeen, vaikka alkuperäisestä kokoonpanosta oli jäljellä vain hän. Vuonna 2009 hän julkaisi uuden Hole-albumin Nobody's Daughter, jota Hole-nimestä huolimatta  pidetään yleisesti Courtneyn soololevynä. Hän aloitti levyn aktiivisen promootion alkuvuodesta 2010 esiintyen Euroopassa ja Yhdysvalloissa – mm. SXSW:ssä ja The Late Show with David Lettermanissa – ennen albumin julkaisua.

Love palasi näyttelijäksi vuonna 2014 esiintyen rikosdraamasarjassa Sons of Anarchy. Vuonna 2015 hänellä oli toistuva rooli musiikkidraamasarjassa Empire, jossa hän esiintyi myös kappaleella "Walk Out on Me". Vuonna 2017 Love näytteli Lifetime-kanavalla esitetyn elokuvan Menendez: Blood Brothers pääosassa. Elokuva kertoi Lyle ja Erik Menendezistä, jotka murhasivat vanhempansa vuonna 1989. Samana vuonna hän esiintyi myös toisessa Lifetime-elokuvassa A Midsummer’s Nightmare.

Vuonna 2012 julkaistiin dokumenttielokuva Hit So Hard , joka kertoi Hole-yhtyeen legendaarisen rumpalin Patty Schemelin elämästä. Elokuvan ohjasi P. David Ebersole ja sen ensi-ilta New Yorkissa Modernin Taiteen Museossa toi klassisen Hole-kokoonpanon samaan huoneeseen ensimmäistä kertaa 13 vuoteen. Elokuva sai kriitikoilta positiivista palautetta, ja Courtney Love osallistui sen markkinointiin.  

Vuonna 2014, Courtney Love levytti yhdessä The Wildhearts - yhtyeen johtohahmon Ginger Wildheartin kanssa kappaleen "Honour" 2010-luvun puolivälissä Love, joka tunnettiin 1990-luvun "grunge"-tyylistään, alkoi jälleen esiintyä kansainvälisissä muotilehdissä, jotka toivat esiin 90-luvun muoti-ikoneita. Vuonna 2016, Courtney teki yhteistyötä Nasty Gal -vaatemerkin perustajan Sophia Amoruson kanssa ja julkaisi kahdeksantoista asukokonaisuuden malliston nimeltä Love, Courtney.

 Harvey Weinstein lausunnot 
Courtney Loven on kerrottu yrittäneen varoittaa ihmisiä elokuvatuottaja Harvey Weinsteinin rikoksista. Loven mukaan hän oli tietoinen Weinsteinin harjoittamasta seksuaalisesta väkivallasta, mutta kukaan ei uskonut Loven varoituksia. Lokakuussa 2017, pian sen jälkeen kun Harvey Weinsteinin seksuaalirikokset tulivat julki, levisi sosiaalisessa mediassa viraaliksi vuodelta 2005 peräisin oleva video, jossa Love varoitti nuoria naisia Weinsteinista. Kuvamateriaalissa toimittaja Natasha Leggero kysyi Courtney Loven neuvoa "nuorelle tytölle, joka haluaa muuttaa Hollywoodiin"; Love vastasi videolla: "Jos Harvey Weinstein kutsuu sinut yksityisjuhliin Four Seasons -hotelliin, älä mene." 

 Salaliittoteoria 
Huolimatta lukuisista uransa huippuhetkistä, Courtney Loven julkinen maine ei koskaan täysin toipunut Kurt Cobainin kuoleman jälkeen. Love oli myös useiden salaliittoteorioiden kohteena Cobainin kuolemaan liittyen – joidenkin salaliittoteorioiden mukaan hän olisi ollut syyllinen Kurt Cobainin kuolemaan. Huolimatta ristiriitaisesta julkisesta kuvastaan Love on jatkanut uuden musiikin julkaisemista 2020-luvulle asti.
pienoiskuva|Courtney Love

 Diskografia 
 Hole 





 Sooloura 


 Elokuvissa (näyttelijänä) 

 Sid and Nancy (1986)
 Straight to Hell (1987)
 Basquiat (1996)
 Feeling Minnesota (1996)
 The People vs. Larry Flynt (1996)
 200 Cigarettes (1999)
 Man on the Moon (1999)
 Beat (2000)
 Julie Johnson (2001)
 Trapped (2002)
 Menendez: Blood Brothers (2017)
 JT LeRoy (2018)
 The Long Home (2021)

Lähteet

 Aiheesta muualla 

Courtney Loven viralliset verkkosivut 

Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat
Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Luokka:Vuonna 1964 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit