Sykloni

Sykloni on voimakas matalapaine, jonka ympärillä ilma virtaa pohjoisella pallonpuoliskolla vastapäivään ja vastaavasti eteläisellä pallonpuoliskolla myötäpäivään. Suurin osa lauhkean ilmastovyöhykkeen lumi- ja vesisateista tulee syklonien mukana.  

Syklonin korkean paineen vastinetta sulkukorkeapainetta kutsutaan antisykloniksi. 

 Terminologia 

Monet meteorologiset ilmiöt, kuten hurrikaanit ja tornadot, ovat luonteeltaan sykloneita. Nimet riippuvat niiden maantieteellisestä sijainnista:

 Hurrikaani: Atlantilla tai koillisella Tyynellämerellä
 ”Medikaani” eli välimerellinen trooppinen hirmumyrsky Välimerellä
 Taifuuni: Luoteisella Tyynellämerellä
 Sykloni: Eteläisellä Tyynellämerellä tai Intian valtameressä

Syklonin voimakkuuden määrittävä asteikko ei ole sama ympäri maailman. Jokaisella trooppisia sykloneja tutkivalla ja niistä varoittavalla keskuksella on oma asteikkonsa, jonka kullakin luokalla on vielä omat rajatuulennopeutensa.  

 Syklonien syntyolosuhteet 

Nämä luonnonolosuhteet tarvitaan (tai lähes kaikki näistä), jotta trooppinen sykloni voisi syntyä:  

 Veden lämpötila vähintään 26,5 °C vähintään 50 metrin paksuisessa vesikerroksessa
 Ilman riittävä jäähtyminen pinnasta noustessa, jotta syntyisi riittävä konvektio eli ilman nousu- ja laskuliike
 Riittävästi ilmankosteutta etenkin troposfäärin ala- ja keskiosassa ruokkimaan syklonin valtavaa kosteuden tarvetta
 Tuuliväänne eli ilmakerrosten välisen tuulen suunnan ja nopeuden eron pienuus, ettei kokonaisuus hajoa jo ennen kunnolla muodostumistaan
 Vähintään 555 kilometrin etäisyys päiväntasaajalta, jotta Coriolis-voima kääntäisi tuulet puhaltamaan kehämäisesti
 Ennestään olemassaoleva matalapaine tai muu säähäiriö, jonka yhteyteen trooppinen sykloni kehittyy
Useimmat suomalaiset meteorologit pitävät sanaa sykloni ontuvana käännöslainana, ja puhuvat sen sijaan matalapaineesta tai tarvittaessa esim. ”liikkuvasta matalapaineesta”. Muun muassa Ilmatieteen laitos ei käytä sitä yksinään lainkaan, ainoastaan ilmauksissa ”trooppinen sykloni” (eli Intian valtamerellä esiintyvä trooppinen hirmumyrsky) ja joskus ”mesosykloni” (mieluummin mesomatalapaine).  

 Syklonien syntyminen 

Syklonit syntyvät napa- eli polaaririntamassa, joka sijaitsee Atlantin valtamerellä 35° ja 70° leveyspiirin välillä. Leveyspiiri vaihtelee vuodenajan mukaan ja on talvella etelämpänä kuin kesällä. Polaaririntama on kylmän ja lämpimän ilmamassan kohtauspaikka. Siellä syntyy pyörteitä jotka ovat lähemmin tarkasteltuna aina samankaltaisia: nopeasti liikkuva eteläinen lämmin ilmamassa pyrkii työntymään hitaan ja jähmeän kylmän ilmamassan puolelle tehden siellä eräänlaisen kielekkeen. 

Ilmanpaine-erot ovat erisuuruiset ilmamassojen välillä ja sen lisäksi länsituulet työntävät tämän kielekkeen liikkeelle. Raskaampi kylmä ilmamassa pyrkii pääsemään lämpimän ilmamassan alle samalla kun lämmin ilmamassa kohoaa ylöspäin loivasti. Kylmän ja lämpimän ilmamassan kohtauspaikassa on sateista. Koska lämmin kieleke kohoaa loivasti kylmän ilmamassan päälle, ovat sateet silloin laaja-alaisia. 

Kun sykloni lähtee liikkeelle itään päin, tuo se mukanaan sadetta ja samalla trooppista kosteutta ja lämpöä. Jossain vaiheessa kylmän ilmamassan vauhti hiipuu ja lämpimän ilman kielekkeen takana porskuttava kylmä ilmamassa tulee jyrkästi päin lämmintä ilmaa, joidenka kohtauspaikassa esiintyy usein puuskaista tuulta ja ukkosta kesäisin. Takaa tuleva kylmä ilma työntää lämpimän ilman kokonaan pois maan tuntumasta ja lämmin ilma sataa kosteutensa pois viimeistään siellä. 

 Syklonien aiheuttamat tuhot 

Ihmishenkien menetyksessä mitattuna pahin tunnettu trooppinen sykloni oli vuonna 1970 matalassa jokisuistossa sijaitsevaan Bangladeshiin iskenyt Bholan sykloni 1970, joka tappoi peräti 300 000–500 000 ihmistä.

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 





Luokka:Ilmasto
Luokka:Luonnonilmiöt
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Luokka:Myrskyt