Koivut

Koivut (Betula) on kasvisuku, johon kuuluu noin 120 lajia pohjoisen pallonpuoliskon lauhkean vyöhykkeen puita ja pensaita. Ne ovat kesävihantia, tuulipölytteisiä ja yksikotisia. Lehdet ovat oksilla kierteisesti, ja ne ovat yleensä ehytreunaisia, mutta joskus liuskaisia. Emi- ja hedenorkot ovat samassa puussa. Eminorkot ovat hedenorkkoja pienempiä ja kukkiessaan pystyjä. Hedenorkot ovat pitkiä ja riippuvia. Lenninsiivelliset siemenet varisevat syksyllä, ja ne kulkeutuvat tuulen mukana pitkiäkin matkoja. Koivujen runkoa ja oksia verhoaa helposti kuoriutuva tai hilseilevä, usein valkoinen ja mustaviiruinen kuori eli tuohi. 

 Levinneisyys 
Koivut ovat Suomen lehtipuista yleisimpiä, ja hies- sekä rauduskoivut ovat Suomen kylmässä ilmastossa jopa osittain kilpailukykyisiä Suomen metsiä dominoivalle kuuselle. Koivuja kasvaakin havumetsävyöhykkeellä sekaisin havupuiden kanssa, mikä tekee niistä merkittävän lehtipuuryhmän. Suomen kotoisista koivulajeista hies- ja rauduskoivua tavataan lähes koko Euroopassa Välimeren seutuja ja idän aroa lukuun ottamatta. Tunturikoivu on sen sijaan rajoittunut Lappiin, ja vaivaiskoivua ei juuri kasva Baltian maiden eteläpuolella. Rauduskoivu pitää kuivemmasta maaperästä kuin kosteampaa maaperää arvostava hieskoivu. Vaivaiskoivu on Lapissa joka paikan kasvi, Etelä-Suomessa vain rehevien turvesoiden asukas.

 Elinkierto 
pienoiskuva|Koivun hedekukintoja toukokuussa Suomessa
Koivujen lehteentulo ja samanaikaisesti tapahtuva kukinta ovat merkittävät tapahtumat Suomen luonnossa keväällä. Koivujen lehteentulo tapahtuu etelämpänä Euroopassa Suomea aikaisemmin, esimerkiksi Englannissa ja Pohjois-Ranskassa jo usein maaliskuun lopulla, Pohjois-Saksassa huhtikuun alussa ja Baltian maissa huhtikuun lopulla. Suomessakin koivujen lehteentulo noudattaa etelä-pohjoissuuntaista kaavaa. Hiirenkorvat ilmestyvät ensimmäisiin lounaissuomalaisiin hies- ja rauduskoivuihin usein jo pari päivää ennen vappua. Keski-Suomessa ne saapuvat hiirenkorvalle toukokuun alkupuolella ja Oulussa toukokuun puolessa välissä. Pohjois-Lapin tunturikoivut tulevat lehteen vasta kesäkuun alussa tai myöhemmin.

Koivuallergia on elimistön reagoimista negatiivisesti koivun siitepölyyn. Koivuallergiakausi alkaa Etelä-Suomessa jo huhtikuun puolessa välissä, kun Viron ja muiden Baltian maiden koivut kukkivat ja siitepölyä kantautuu lounais- ja etelätuulten mukana eteläiseen Suomeen.

 Käyttö 
pienoiskuva|Suomalaista istutuskoivikkoa keskikesällä
Koivupuusta valmistetaan muun muassa huonekaluja, suksia ja työkalujen varsia sekä koriste-esineitä, entisaikaan myös ajoneuvoja. Erityisen arvokkaita ovat rauduskoivun muunnokset visakoivu ja loimukoivu.. Teollisuudessa koivusta valmistetaan myös vaneria ja sellua. Rakennuspuuksi koivu sen sijaan ei kelpaa, koska ulkoilmassa se alkaa nopeasti lahota ja muuttua hohkaiseksi. Duramold-puukomposiitissa käytetään koivuviiluja.

Koivun tärkein käyttötarkoitus on kuitenkin vanhastaan ollut polttopuuna. Sen lämpöarvo massayksikköä kohti on tosin suunnilleen sama kuin esimerkiksi kuusen ja männyn, mutta sen suuremman tiheyden vuoksi sen lämpöarvo tilavuusyksikköä kohti on selvästi suurempi, noin 1010 kWh/m3, minkä vuoksi sitä yleensä pidetään parhaimpana polttopuuna.

Koivuista otetaan myös mahlaa, josta tehdään juomia maun ja terveysvaikutusten vuoksi. Lehtiä käytetään teehen ja salaatteihin, ja niillä voi myös värjätä lankoja. Salaattiin käytettävien lehtien on hyvä olla nuoria, joten niiden paras keräysaika on touko–kesäkuu. Koivusta eristetään myös koivusokeria eli ksylitolia.

Tuohesta on varsinkin entisinä aikoja tehty virsuja, kontteja, tuokkosia, rasioita ja muita tarvekaluja. Tuohen alla olevaa nilaa voidaan käyttää nahkojen parkitukseen. 

Koivun lehtiä on käytetty eläinten ruokana. Latvomisella koivun oksista on tehty kerppuja, joita on annettu karjalle syötäväksi talvikautena.

 Lajeja 
 Betula glandulosa – grönlanninpensaskoivu
 Betula neoalaskana – alaskankoivu
 Betula platyphylla – siperiankoivuRäty, Ella (toim.): Viljelykasvien nimistö. Puutarhaliiton julkaisuja nro 363. Helsinki 2012.  
 Betula costata – koreankoivu
 Betula medwediewii – transkaukasiankoivu
 Betula occidentalis – jokikoivu
 Betula pumila – amerikanpensaskoivu eli kääpiökoivu
 Betula schmidtii – rautakoivu

Pohjois-Amerikassa alkuperäisenä kasvavia lajeja ovat:
 Betula alleghaniensis – keltakoivu
 Betula lenta – sokerikoivu
 Betula nana – vaivaiskoivu
 Betula nigra – mustakoivu
 Betula papyrifera – paperikoivu
 Betula populifolia – poppelikoivu

Euraasiassa alkuperäisenä kasvavia lajeja ovat:
 Betula albosinensis – kuparikoivu 
 Betula davurica – dahuriankoivu
 Betula ermanii – kivikoivu
 Betula ermanii var. lanata – nukkakivikoivu
 Betula fruticosa – euroopanpensaskoivu
 Betula maximowicziana – monarkkikoivu 
 Betula nana – vaivaiskoivu 
 Betula pendula – rauduskoivu 
 Betula pubescens – hieskoivu 
 B. pubescens subsp. czerepanovii – tunturikoivu 
 B. pubescens subsp. pubescens – metsähieskoivu 
 Betula utilis – himalajankoivu

 Erikoismuodot 
Lisäksi tunnetaan paikallisia erikoismuotoja.

Lehtien ja värin mukaan:
 Pirkkalankoivu (Betula pendula f. bircalensis)
 Loimaankoivu (Betula pendula f. crispa)
 Taalainkoivu (Betula pendula 'Dalecarlica')
 Kultakoivu
 Punakoivu (Betula pubescens f. rubra)

Kasvutavan mukaan:
 Riippakoivu (Betula pendula f. tristis)
 Kyynelkoivu (Betula pendula 'Youngii')

Rungon muodon mukaan:
 Visakoivu (Betula pendula var. carelica)
 Pensasvisakoivu

 Koivujen tuhohyönteisiä  
Aitohevosmuurahainen (Camponotus herculeanus)
Hallamittari (Operophtera brumata)
Kilpikirvat (Coccidae)
Koivukehrääjä (Eriogaster lanestris)
Koivunmantokuoriainen (Scolytus ratzeburgii)
Koivunpunanukkapunkki (Eriophyes longisetosus)
Koivunäkämäkääriäinen (Epinotia tetraquetrana)
Lehtipuupiirtäjä (Hylecoetus dermestoides, Lymexylon dermestoides)
Lehtitikaskuoriainen (Trypodendron signatum, Xyloterus signatum)
Lumimittari (Operophtera fagata)
Pakkasmittari (Erannis defoliaria)
Pronssijalosoukko (Agrilus anxius)
Pulskamailapistiäinen (Arge pullata)
Loistopäistärkoi (Eriocrania sparrmannella)
Ruohokaskas (Cicadella viridis)
Ruskotäpläkärpänen (Phytobia cambii, Phytobia betulae)
Suppilokärsäkäs (Rhynchites betulae, Deporaus betulae)
Tunturimittari (Epirrita autumnata, Oporinia autumnata)

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 
Laji.fi: Koivut (Betula)
Funet: Koivut (Betula)
Takapihan Yrttikasvit: koivut
UniProt: Taxonomy - Betula 
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Betula (birches) 
Aphids on birch (Betula) 
Plant List: Betula 
PheroBase: Plant compounds of Genus Betula  
 N. A. Lehonkoski : Koivu on metsäimme koristus ja arvokas hyötypuu, mutta sen arvoa ei oikealla tavalla tunneta, Aamulehti, 11.06.1939, nro 154, s. 17, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot


Luokka:Yrtit
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit