Roger Corman

Roger William Corman (5. huhtikuuta 1926 Detroit – 9. toukokuuta 2024 Santa Monica, Kaliforniahttps://variety.com/2024/film/news/roger-corman-dead-producer-independent-b-movie-1235999591/) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja tuottaja. Corman tunnetaan erityisesti halpaelokuvien tekijänä ja monien nykyään kuuluisien ohjaajien ja näyttelijöiden auttamisesta alkuun.

 Nuoruus ja opiskelu 
Roger Corman syntyi Detroitissa 1926. Hänen vahempansa olivat William ja Anne Corman, ja hänellä oli 18 kuukautta nuorempi pikkuveli. William Corman oli insinööri, ja Rogerkin päätyi opiskelemaan alaa.

Cormanit muuttivat vuonna 1940 Los Angelesin Beverly Hillsiin, ja Roger pääsi high schoolin jälkeen toisen maailmansodan aikana opiskelemaan Stanfordin yliopistoon. Hän kuitenkin palveli kahden vuoden ajan Yhdysvaltain laivastossa osallistuttuaan laivaston korkeakouluopiskelijoille suunnattuun V-12-ohjelmaan.

 Ura 
 Hanttihommista tuottajaksi 
Corman palasi sodan jälkeen Stanfordin ja valmistui 1947 tuotantotaloudesta. Hän työskenteli valmistumisensa jälkeen vain neljä päivää sähköinsinöörinä ja jätti sen jälkeen tekniikan alan. Hän sai paikan 20th Century Foxilta kuriirina ja työskenteli sitten käsikirjoituslukijana. Hän kuitenkin halusi käsikirjoittaa, tuottaa tai ohjata ja päätyi siksi opiskelemaan englanninkielistä kirjallisuutta Oxfordin yliopistoon. 

Corman vietti puoli vuotta Oxfordissa ja sitten puoli vuotta Pariisissa. Corman oli omien sanojensa mukaan vuosina 1951–1953 ”pummi”. Hän teki joitain pieniä töitä ja oli myös pätkiä työttömänä.

Corman kirjoitti tarinan, jonka hän myi Allied Artistsille. Tarinasta tehty elokuva Kohtalokas hetki ei tyydyttänyt Cormania, joka päätti alkaa tuottaa itse elokuvia. Hänen ensimmäinen oma elokuvansa vuonna 1954 tehty Monster From the Ocean Floor, joka kertoo ihmisiä syövästä hirviöstä, joka syntyi ydinkokeen seurauksena. Hän keräsi sitä varten rahaa ystäviltään. Sen tuotantotavasta tuli Cormanin uralle tunnusmerkillinen, sillä kuvaukset toteutettiin mahdollisimman halvalla ja nopeasti, usein jopa alle viikossa.

 Ohjaajaksi AIP:lle 
Corman sai ensimmäisen elokuvansa jälkeen sopimuksen Samuel Z. Arkoffin American Releasing Corporation eli tulevan American International Picturesin kanssa. Cormanin ensimmäinen elokuva Arkoffin yritykselle oli 5 revolveria länteen (1955), ja seuraavien 15 vuoden aikana hän sekä ohjasi että tuotti useimmat elokuvansa.

Corman tuotti tai ohjasi vuosina 1955–1960 AIP:lle yli 30 elokuvaa. Kaikkien budjetti oli alle satatuhatta dollaria, ja niiden tuotanto kesti korkeintaan kaksi viikkoa. Hänen elokuviaan olivat muun muassa western The Gunslinger, tieteiskauhuelokuvat The Day the World Ended ja The Undead sekä nuorisoelokuvat Carnival Rock ja Rock All Night.

Cormanin ensimmäinen kriitikkojen huomiota saanut elokuva oli Verinen viikonloppu (1958), ja sen hälkeen hän pääsi tekemään Foxille elokuvan I Mobster. Pienestä kauhukaupasta (1960) tuli kulttisuosikki, joka oli kuvattu kahdessa päivässä ja yhdessä yössä ylijäämälavasteissa. Se on tiettävästi maailmanennätys 35-milliselle filmille kuvatusta pitkästä elokuvasta, ja siitä tehtiin myöhemmin musikaalisovitus, joka muokattiin samannimiseksi Hollywood-elokuvaksi vuonna 1986.

Pienen kauhukaupan jälkeen Corman sai Arkoffilta luvan toteuttaa kunnianhimoisempia tuotantoja, joihin kuului Edgar Allan Poen teoksiin pohjautuva kauhusarja. Ensimmäisenä valmistui Vieraana kauhujen talossa (1960). Sarjaan kuului kaikkiaan kahdeksan elokuvaa, muun muassa Mies vahakabinetissa ja Punaisen surman naamio. Elokuvat saivat klassikkomainetta, ja niiden kautta näyttelijät Boris Karloff, Vincent Price, Basil Rathbone ja Peter Lorre saivat uutta nostetta urilleen.

Corman ohjasi 1960-luvulla myös muitakin kuin kauhuelokuvia. Kiihotus (1962) kuvasi rotusuhteita, ja sen pääosassa oli William Shatner etelävaltiolaisena rasistina. Helvetin jengi (1966) on puolestaan moottoripyöräelokuva ja Chicagon verilöyly (1967) kuvasi varsin historiallisesti vuoden 1929 ystävänpäivän verilöylyä. Jack Nicholsonin käsikirjoittama Trippi (1967) kertoo puolestaan Peter Fondan näyttelemästä mainosohjaajasta, joka saa LSD-kokeilun jälkeen surrealistisia näkyjä.

Corman antoi 1960-luvulla ensimmäiset työpaikat Francis Ford Coppolalle ja Monte Hellmanille sekä näyttelijöistä Jack Nicholsonille ja William Shatnerille. 

 Oma tuotantoyhtiö 
Corman alkoi 1960-luvun lopulla uupua ohjaustyöhön, ja hänen viimeinen ohjauksensa 20 vuoteen oli vuonna 1970 ilmestynyt Punainen parooni. Hän perusti vaimonsa Julien ja veljensä Genen kanssa New World Picturesin. Sen ensimmäinen elokuva oli The Student Nurses (1970), joka kuvattiin kolmessa viikossa ja jonka budjetti oli 150 000 dollaria. Elokuva tuotti yli miljoona dollaria.

Corman antoi tuotantoyhtiönsä kautta ensimmäisen mahdollisuuden useille nuorille elokuvaohjaajille, kuten John Saylesille, Martin Scorseselle, Joe Dantelle, Jonathan Demmelle ja James Cameronille. Hän alkoi myös levittää eurooppalaisia taide-elokuvia Yhdysvaltain markkinoille ja toi Yhdysvaltoihin muun muassa Ingmar Bergmanin elokuvan Kuiskauksia ja huutoja, Federico Fellinin Amarcordin sekä Volker Schlöndorffin Peltirummun. Corman sai pieniä cameorooleja monien auttamiensa ohjaajien myöhemmissä elokuvissa: hän piipahti muun muassa Coppolan elokuvassa Kummisetä, osa II (1974), Ron Howardin Apollo 13:ssa (1995) sekä Demmen Uhrilampaissa (1991) ja Philadelphiassa (1993).

Corman myi 1983 New Worldin 16,5 miljoonalla dollarilla ja perusti Concorde-New Horizonsin. Hän piti kuitenkin kaupassa New Worldin arvokkaan elokuvakirjaston. Corman jatkoi edelleen tuottamista, mutta Concordella hän ei enää päässyt aiempien elokuviensa menestykseen. Hän kuitenkin onnistui murtautumaan uuteen vuokravideomarkkinalle laajan elokuvavalikoimansa ansiosta. Concorde teki 2005 Buena Vista Home Entertainmentin kanssa sopimuksen Cormanin tuottamien elokuvien levitysoikeudesta. Sopimuksen kesto oli 12 vuotta, ja siihen kuului yli 400 elokuvaa. Shout Factoryn kanssa Corman teki puolestaan 2010 sopimuksen 50 Cormanin elokuvasta, ja yhdessä he julkaisivat Roger Corman’s Cult Classics -sarjaa. 

Corman ohjasi viimeisen elokuvansa vuonna 1990, mutta Frankensteinin arvoitus oli kauhufanien keskuudessa pettymys, eikä Corman enää palannut ohjaamaan. Hän kuitenkin jatkoi ahkerasti tuottajana, ja tuotti muun muassa Syfy-kanavalle tarkoituksellisen kliseiset hirviöelokuvat Sharktopus (2010), Piranhaconda (2012) ja CobraGator (2016).

Yhdysvaltain elokuva-akatemia palkitsi Cormanin elämäntyöstään Oscar-kunniapalkinnolla marraskuussa 2009.

Filmografia – ohjaukset
 Vuosi Nimi 1955 Swamp Women 1955 Five Guns West 1955 Taistelu viimeiseen luotiin 1955 Day the World Ended 1956 The Oklahoma Woman 1956 Lauantain luotisade 1956 It Conquered the World 1957 Naked Paradise 1957 Carnival Rock 1957 Not of This Earth 1957 Attack of the Crab Monsters 1957 The Undead 1957 Rock All Night 1957 Teenage Doll 1957 Sorority Girl 1957 The Saga of the Viking Women and Their Voyage to the Waters of the Great Sea Serpent 1958 I, Mobster 1958 War of the Satellites 1958 Verinen viikonloppu 1958 Teenage Cave Man 1958 She Gods of Shark Reef 1959 A Bucket of Blood 1960 Ski Troop Attack 1960 The Wasp Woman 1960 Vieraana kauhujen talossa 1960 Pieni kauhukauppa 1960 Last Woman on Earth 1961 Atlas 1961 Creature from the Haunted Sea 1961 Kuilu ja heiluri 1962 Elävänä haudattu 1962 Kiihotus 1962 Kauhutarinoita 1962 Tower of London 1963 Vauhtipaholaiset 1963 Korppi 1963 Kauhujen linna 1963 Linnan kauhut 1963 Röntgenkatsemies 1964 Punaisen surman naamio 1964 Salainen maihinnousu 1964 Mies vahakabinetissa 1966 Helvetin jengi 1967 Chicagon verilöyly 1967 Trippi 1969 Kohteena Harry 1970 Verinen Mamma Barker 1971 Gas-s-s – kuolettava kaasu 1971 Punainen paroni 1990 Frankensteinin arvoitus

 Lähteet 


 Viitteet 

Kirjallisuutta
von Bagh, Peter: ”Kuinka elokuva tehdään kymmenessä päivässä”, Roger Cormanin haastattelu. Filmihullu 4/1992

Aiheesta muualla

Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat
Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat
Luokka:Hollywood Walk of Fame
Luokka:Vuonna 1926 syntyneet
Luokka:Vuonna 2024 kuolleet