Tiger II

Tiger II eli Panzerkampfwagen VI Ausf. B eli Tiger B eli Sonderkraftfahrzeug 182 (Sd. Kfz. 182) tai Königstiger oli toisen maailmansodan aikainen saksalainen raskas panssarivaunu. Panssarivaunu perustui osittain Tiger-vaunuun, mutta muotoilunsa osalta se oli saanut eniten vaikutteita Panther-vaunulta. Sen taistelupaino oli 69,8 tonnia ja panssarointi oli 180 millimetriä tornin etuosassa ja 150 millimetriä rungon etuosassa. Vaikka raaka-ainepulan vuoksi panssariteräksen laatu olikin huonompaa kuin Tiger I:ssä, ei Tiger II:n etupanssaria taisteluraporttien mukaan pystytty kertaakaan läpäisemään taistelutilanteessa. Pääaseena oli 88 millimetrin KwK 43 L/71. Tämä erittäin tehokas panssarivaunukanuuna pystyi tuhoamaan liittoutuneiden käyttämien vaunujen päätyypit, M4 Sherman-, T-34- ja Cromwell-vaunut pitkiltäkin taisteluetäisyyksiltä ja käytännössä minkä tahansa sodanaikaisen vaunun normaaleilta taisteluetäisyyksiltä. Tuhannen metrin etäisyydeltä yksi panssarikranaatti, melko pienilläkin iskukulmilla, riitti yleisimpien vihollispanssarien tuhoamiseen.

Suunnittelu
Vaunun suunnittelusta järjestettiin tarjouskilpailu, johon osallistuivat Henschel ja Porsche. Krupp suunnitteli ja valmisti tornit molempiin ehdotelmamalleihin, Henschelin VK45.02(H) ja Porschen VK45.02(P). Henschelin vaunu valittiin tuotantoon, mutta Porsche oli kuitenkin voitonvarmana jo tilannut ja valmistuttanut omaan vaunu-ehdotelmaansa sopineita esituotanto-mallisia torneja, virheellisesti ”Porsche-torniksi” kutsuttuja torneja ainakin 50 kappaletta. Porschen vaunua varten valmistetut tornit erosivat Henschelin vaunujen torneista ainoastaan niiden kääntömekanismin ja sisäisten järjestelmien osalta: Porschen vaunussa, jossa bensiini-sähköisen voimansiirtonsa ohella myös torni kääntyi sähköisella mekanismilla. Henschelin vaunussa tornia käänsi hydraulinen, moottorilta voimansa saava mekanismi. Vaikka Porschen vaunu ei päässyt tuotantoon, asennettiin kuitenkin jo valmistetut 50 tornia kääntömekanismin vaihdosten ja panssaroinnin lisäämisen jälkeen ensimmäisiin Henschelin tuotantomalli VK45.03(H) Tiger II:iin.

Armeijan asesuunnitteluviraston panssariaseosasto 6:n (saks. Waffen Prüfen 6 (Wa Prüf 6)) vaatimuksesta elokuussa 1942 Krupp aloitti parannellun tornin suunnittelun, joka tultiin tuntemaan virallisesti tuotanto-tornina (tai virheellisesti nimellä Henschel-torni). Pääasiallinen syy tornin uudelleensuunnitteluun oli tuotannon helpottaminen. Alkuperäinen torni oli työläs rakentaa, komentajan kupoli aiheutti tornin kylkeen selvästi erottuvan pullistuman sekä tornin kupera asekilpi nähtiin mahdollisena riskinä vihollistulen kimpoamiseen asekilvestä vaunun kansipanssariin. Uusi torni oli helpompi ja halvempi valmistaa, sisään mahtui enemmän ampumatarvikkeita ja siihen oli lisätty tuuletin tykin ruutikäryjen tuulettamiseksi ulos.

Vaunua tilattiin 1 500 kappaletta, mutta kokonaisvalmistusmääräksi jäi 485–489 vaunua, riippuen siitä lasketaanko lukuun mukaan vaunun prototyypit. Vuonna 1943 valmistettiin kolme vaunua, vuonna 1944 377 ja vuonna 1945 107 kappaletta. Lähes kaikki valmistuneet vaunut annettiin Wehrmachtin ja Waffen-SS:n raskaille panssarivaunupataljoonille, joiden oli määrä siirtyä Tiger II -kalustoon. Vaikkakin valmistusmäärä jäi lopulta vaatimattomaksi, Tiger II:ta valo- ja elokuvattiin runsaasti sen propaganda-arvon takia.

Raskas panssarointi ja tykki tekivät vaunusta yhden toisen maailmansodan tehokkaimmista ja pelätyimmistä. Monet vaunulla varustetuista pataljoonista saavuttivat hyvin suuria tuhoamislukemia erityisesti Saksan itärintamalla vuosina 1944 ja 1945 käydyissä taisteluissa. Sen suorituskyky osoittautui kuitenkin osittain pettymykseksi, pääosin siksi, että vaunulle ei saatu kehitetyksi suuren painon edellyttämää tarpeeksi voimakasta voimansiirtojärjestelmää tai moottoria. Tämän vuoksi vaunuissa oli lukuisia mekaanisia ongelmia; ohjausjärjestelmä ja vaihteisto saattoivat hajota vaunun painon alla, eivätkä sivuvälityskoneistotkaan kestäneet toivotulla tavalla. Lisäksi moottori ylikuumeni ja vaurioitui helposti tai syttyi pahimmassa tapauksessa jopa tuleen.

Nimi ”Königstiger” tarkoittaa tarkasti suomennettuna ”kuningastiikeriä”, mutta merkitsee bengalintiikeriä. Britit kutsuivat sitä nimellä ”Royal Tiger” eli kuninkaallinen tiikeri.

 Tekniset tiedot 
(Sarjatuotantotornilla, ellei toisin mainittu)

Miehistö: 5 (johtaja, ampuja, ajaja, lataaja, radisti)
Taistelupaino: 69,8 tonnia (68,5 tn esituotanto-tornilla)
Teho-painosuhde: 10 hv/tn
Mitat
Pituus putki edessä: 10,286 m
Pituus ilman putkea: 7,38 m
Korkeus: 3,09 m
Leveys: 3,755 m helmalevyillä, 3,625 m ilman
Maavara: 0,495 m edessä, 0,51 m takana
Raideleveys: 2,79 m
Huippunopeus, 3 000 kierr/min: 41,5 km/h
Suurin marssinopeus tiellä: 38 km/h
Maastonopeus: 15–20 km/h
Taistelutelat: Kgs 73/800/52
Tyyppi: kaksiharjainen
Leveys: 800 mm
Kosketuspituus: 4,12 m
Telakenkien lukumäärä/tela: 92
Telapaine: 1,02 kg/cm²
Jousitus: sauvajousitus
Iskunvaimentimet: 4 kpl
Esteenylityskyky: 0,85 m
Kaivannonylityskyky: 2,5 m
Kahlauskyky: 1,75 m
Kiipeämiskyky: 35°
Tomintasäde: 170 km tiellä, 120 km maastossa
Moottori: Maybach HL 230 P 30
Tyyppi: V-12
Polttoaine: bensiini
Teho: 700 hv/3000 kierr/min
Iskutilavuus: 23,095 l
Puristussuhde: 6,8:1
Kulutus: 750 l/100 km (tiellä)
Polttoainetäyttö: 860 l kuudessa säiliössä
Vaihteisto: Maybach Olvar B 40 12 16
Tyyppi: puoliautomaattinen
Vaihteiden lukumäärä: 8/4
Kytkin: monilevyinen, märkä
Ohjausjärjestelmä: Henschel L 801
Tyyppi: kaksisäde (jokaisella vaihteella kaksi eri kääntösädettä)
Pääase: 8,8 cm KwK 43 (L/71)
Tyyppi: panssarivaunukanuuna
Kaliiperi: 88 mm
Ammuksen lähtönopeus: 1 000 m/s (panssarikranaatti)
Putken pituus: 71 kaliiperia, 6 300 mm
Lukko: puoliautomaattinen kiilalukko
Laukaisu: sähköinen
Rekyylin pituus: 380 - 580 mm
Korkeussuuntausala: −8 – +15°
Sivusuuntausala: 360°
Laukauksia mukana: 84
Tykin tähtäin: TZF 9d
Konekiväärit: MG-34 (2–3 kpl)
Tulinopeus: n. 900 ls/min
Patruunoita mukana: 4 800/32 vyötä
Radio: FuG 5, komentovaunuversiot Befehlswagen: FuG 8 (Sd. Kfz. 267), FuG 7 (Sd. Kfz. 268)

 Panssarointi 
Ensimmäinen luku kertoo panssarilevyn paksuuden milleinä ja toinen luku sen kaltevuuden vaakatasosta mitattuna.

Runko
Etualaviistopanssari: 100/40°
Etuyläviistopanssari: 150/40°
Sivut: 80/0° (alhaalla), 80/65°
Pohja edessä: 40/0°
Pohja takana: 25/0°
Kansi: 40/0°
Takaosa: 80/60°
Torni
Etupanssari: 180/80°
Sivut: 80/70°
Takaosa: 80/70°


 Lähteet 


 Viitteet 

 Aiheesta muualla 

Luokka:Saksan toisen maailmansodan panssarivaunut
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit