Antoni van Leeuwenhoek

Antoni Philips van Leeuwenhoek (; 24. lokakuuta 1632 Delft – 26. elokuuta 1723 Delft) oli hollantilainen tiedemies, jota pidetään solubiologian ja bakteriologian perustajanaKarhumäki, Tuula: Välinehuollon alkujuuret. Välinehuolto. 19.6.2024. Artikkelin tunnus: vlh00301 (001.010) © 2024 Kustannus Oy Duodecim https://www.oppiportti.fi/oppikirjat/vlh00301. Itse valmistamallaan yhden linssin mikroskoopilla hän havaitsi lihassyyt ja veren virtauksen kapillaarisuonissaRossi 2010, s. 259 ja löysi  mikrobit, kuten alkueläimet, bakteerit ja hiivat. Eräs niistä oli suolistossa elävä Giardia-alkueläin.  

Leeuwenhoek valmisti noin 500 linssiä ja 25 mikroskooppia, joista yhdeksän on säilynyt. Ne  pystyvät suurentamaan kohteen yli 250-kertaiseksi. Uskotaan, että kadonneiden joukossa oli mikroskooppeja, jotka suurensivat kohteen 500-kertaiseksi. Leeuwenhoek oli tutkijana amatööri; hän ei ollut saanut tieteellistä koulutusta eikä osannut latinaa. 

 Elämä 
Leeuwenhoek syntyi 24. lokakuuta 1632 Delftissä, Alankomaissa. Hänen syntymänimensä oli Thonis Philipszoon, mutta hän allekirjoitti kirjeensä nimellä Antoni van Leeuwenhoek. Hän otti mahdollisesti sukunimen Leeuwenhoek (), koska asui lähellä Leijonanportti -nimistä paikkaa, jonka hänen isänsä omisti. Leeuwenhoekin isä Philips Thoniszoon oli korien valmistaja ja hänen äitinsä Margrietke Jacobs van den Berch oluenpanijasukua. Isä kuoli pojan ollessa nelivuotias.  

Leeuwenhook kävi koulua Warmondin kylässä lähellä Leideniä. Myöhemmin hän asui pienessä Benthuizenin kylässä setänsä luona, joka antoi hänelle opetusta. Sedän kuoleman jälkeen vuonna 1648 Leeuwenhoek muutti Amsterdamiin ja pääsi pellavakauppiaan oppiin.
Vuonna 1654 Leeuwenhoek avioitui Barbara de Meyn kanssa, palasi kotikaupunkiinsa Delftiin, lainasi 5 000 floriinia, osti talon ja perusti kangaskaupan. Hän sai myös työpaikan Delftin kaupunginviskaalien vahtimestarina. Myöhemmin hän toimi kaupungin viinituonnin virallisena viininmittaajana. Perheeseen syntyneistä viidestä lapsesta vain Maria eli aikuisikään. Hänen vaimonsa Barbara kuoli vuonna 1666. Vuonna 1671 hän avioitui Cornelia Swalmiuksen kanssa. Liitosta ei syntynyt lapsia. 

Vapaa-ajallaan Leeuwenhoek teki linssejä ja tutki tehokkailla mikroskoopeillaan niiden avaamaa uutta maailmaa.  

Delftiläinen taidemaalari Johannes Van Vermeer (1632–1675) oli samanikäinen Leeuwenhoekin kanssa, ja hänen uskotaan kuuluneen Leeuwenhoekin ystäväpiiriin. 

 Mikroskoopin kehittäminen 
pienoiskuva|Leeuwenhoekin tekemissä mikroskoopeissa oli vain yksi linssi.
Työssään kangaskauppiaana Leeuwenhook käytti suurennuslasia, jolla tarkkailtiin kankaiden laatua. Hän havaitsi, että linssit olivat epätarkkoja ja ryhtyi siksi kehittämään niistä tehokkaampia. Hän sulatti kuumaa natronkalkki- eli soodalasia liekissä ja sai tällä tavoin aikaan lähes täydellisen pyöreitä lasipalloja, jotka suurensivat erittäin tehokkaasti.  Keksintö teki Leeuwenhookin mikroskoopeista ylivoimaisen tehokkaita. Menetelmän hän piti salassa, sillä se antoi hänelle monopolin biologisten keksintöjen tekemisessä. Leeuwenhook kätki vierailijoilta tehokkaimmat linssinsä ja antoi ymmärtää valmistavansa ne perinteisellä hiontamenetelmällä. 

Leeuwenhook valmisti yli 500 optista linssiä ja 25 yhden linssin mikroskooppia. Osa säilyneistä linsseistä kykeni jopa 275-kertaiseen suurennokseen. Leeuwenhook vei linssien valmistuksen salaisuuden mukanaan hautaan. Lasisäikeen sulattamiseen perustuva menetelmä onnistuttiin rekonstruoimaan vasta vuonna 1957.

 Tutkimustyö 

Mikro-organismeja koskevat löydöt vakuuttivat Leeuwenhoekin siitä, että käsitys alempien elämänmuotojen itsestään syntymisestä oli virheellinen. Leeuwenhoek pystyi osoittamaan, että esimerkiksi kirput syntyvät lisääntymällä aivan kuten suuremmatkin eliöt. Hänen havaintojaan alkueläimistä käytettiin kuitenkin tukemaan alkusyntyteoriaa, jonka Francesco Redin tutkimukset olivat jo lähes siirtäneet historiaan. 

Vaikka Leeuwenhoek oli tutkijana harrastelija, hänen kokeensa ja havaintonsa perustuivat tieteellisiin periaatteisiin, kuten systemaattisiin havaintoihin, toistettuihin kokeisiin ja tulosten jakamiseen muille tutkijoille arviointia varten. Leeuwenhoek oli aikaansa edellä, sillä kului vielä 200 vuotta ennen kuin hänen havaintonsa bakteereista ja alkueläimistä saivat  uudelleen huomiota Louis Pasteurin, Joseph Listerin ja Robert Kochin työn kautta.

Leeuwenhoekin työ avasi mikrobiologian maailman. Hänen keskeisiä löytöjään ja havaintojaan olivat likoeläimet eli pienet vesieliöt, kuten ripsieläimet, silmälevät, alkueläimet ja levät, bakteerit, solujen vakuolit eli solunesterakkulat, siittiöt, valkosolut ja punasolut sekä lihassäikeiden rakennekuviot.

 Jälkimaine 
pienoiskuva|Leeuwenhoekin kraateri kuun pimeällä puolella.
Leeuwenhoek eli 90-vuotiaaksi, mikä oli siihen aikaan harvinaista. Hänen luonaan vieraili merkkihenkilöitä, kuten Pietari Suuri, joka tuolloin oli Hollannissa sekä Englannin kuningatar. 

Leeuwenhoekilla on tärkeä asema modernin tieteen kehityksessä.  Hänen tutkimuksensa mikrobeista eivät kuitenkaan johtaneet läpimurtoon lääketieteessä sairauksien syiden tunnistamisessa, missä vakiintuneen aseman saaneet miasmateoria ja Galenoksen humoraalioppi saivat jatkoaikaa 1800-luvulle saakka.  

Leeuwenhoekin mukaan on nimetty lukuisia kohteita paitsi Hollannissa myös muualla. 

 Katso myös 
Mikrobiteoria
 Lähteet 



 Viitteet 

 Aiheesta muualla 

Leeuwenhoekin elämäkerta NNDB.com:ssa
Elämäkerta Kalifornian yliopiston paleontologisen museon sivuilla

Luokka:Alankomaalaiset biologit
Luokka:Solubiologia
Luokka:Vuonna 1632 syntyneet
Luokka:Vuonna 1723 kuolleet