Gabriel Linsén

Selim Gabriel Linsén (22. heinäkuuta 1838 Helsinki – 5. huhtikuuta 1914 Porvoo) oli suomalainen viulisti, säveltäjä, kuoronjohtaja, urkuri ja musiikinopettaja.

Henkilöhistoria
Linsénin isä oli professori ja kansallisuusaatteen kannattaja Johan Gabriel Linsén ja äiti Wilhelmina Petronella Hoeckert. Hänen sisarensa Johanna Matilda Linsén oli ensimmäinen suomalainen sokeainopettaja. Linsénin puoliso vuodesta 1872 oli valokuvaaja Maria Natalia Borelius (1844–1919). Heille syntyi kolme lasta. Linsén kävi muutamia vuosia yläalkeiskoulua, mutta siirtyi sitten opiskelemaan viulunsoittoa. Vuonna 1856 hän sai valtion avustuksen jatkaakseen opintojaan Leipzigin konservatoriossa. Sieltä palattuaan hän toimi vuodesta 1860 vuoteen 1865 soittajana F. von Schantzin teatteriorkesterissa, samoin kuin musiikinopettajana sekä käsityöläiskuoron Handverksföringens Sångföringen ja naiskuoron Vårförening johtajana. Hän muutti Porvooseen 1865, jossa hän toimi lyseon musiikinopettaja aina vuoteen 1907 saakka, samoin kuin Porvoon suomalaisen kirkon urkurina vuodesta 1888 alkaen. 

Vuonna 1954 Jack Witikka ohjasi Linsénistä elämäkertaelokuvan Mä oksalla ylimmällä, jossa säveltäjää tulkitsi Martti Katajisto.

Taiteellinen tuotanto
Linsén kirjoitti noin 80 kuoro- ja yksinlaulua romanttis-lyyriseen tyyliin. Tunnetuin sävellyksistä on vuonna 1864 Sakari Topeliuksen tekstiin tehty Kesäpäivä Kangasalla. Hänen muita sävellyksiään ovat muun muassa Wanderers Nachtlied (1869) mieskuorolle sekä naiskuoroille tehdyt Våren och Sylvia kommer tillbaka (Kevät ja Sylvia palaavat), Vackra siska, Var det en dröm ja Vallgossen.

Lähteet
  s. 471–472.


Viitteet

Luokka:Suomalaiset taidemusiikin säveltäjät
Luokka: Suomalaiset viulistit
Luokka: Suomalaiset musiikkipedagogit
Luokka: Suomalaiset kuoronjohtajat
Luokka: Suomalaiset urkurit
Luokka:Vuonna 1838 syntyneet
Luokka:Vuonna 1914 kuolleet