Leif Segerstam

Leif Selim Segerstam (2. maaliskuuta 1944 Vaasa – 9. lokakuuta 2024 Helsinki) oli suomalainen kapellimestari, säveltäjä ja multi-instrumentalisti. Hän toimi monissa tärkeissä musiikkialan tehtävissä sekä Suomessa että ulkomailla. Segerstam tunnettiin myös poikkeuksellisen tuotteliaana säveltäjänä. Segerstam palkittiin Pro Finlandia -kunniamerkillä vuonna 1992.

 Nuoruus ja opiskelu 
Segerstamin opettajavanhemmat Viola ja Selim Segerstam muuttivat Helsinkiin vuonna 1947. Segerstam oli varhaiskypsä: hän oppi lukemaan kolmivuotiaana, lukemaan nuotteja viisivuotiaana ja teki kuusivuotiaana ensimmäiset sävellyksensä.

Segerstam opiskeli Sibelius-Akatemiassa pianon- ja viulunsoittoa sekä orkesterinjohtoa. Vuonna 1962 hän voitti Maj Lind -pianokilpailun ja debytoi viulistina. Seuraavana vuonna hän pääsi New Yorkin Juilliard School of Music -musiikkikorkeakoulun kapellimestariluokalle, jossa häntä opetti ranskalainen kapellimestari Jean Morel. Hänen opiskelutovereitaan olivat muiden muassa James Levine ja Leonard Slatkin.

Segerstam soitti myös alttoviulua, kaikkia vaskipuhaltimia ja nokkahuilua.

Kapellimestarinura
pienoiskuva|380x380px|Leif Segerstam vuonna 1972
Segerstam toimi Suomen kansallisoopperan kapellimestarina vuosina 1965–1968 ja vuodesta 1968 Tukholman kuninkaallisen oopperan kapellimestarina, minkä jälkeen 1970-luvulla hän johti muun muassa Berliinin Deutsche Operissa sekä Itävallan radio-orkesteria, Radion sinfoniaorkesteria, Rheinland-Pfalzin sinfoniaorkesteria ja Tanskan radion orkesteria.

Vuosina 2012–2019 Segerstam toimi Turun filharmonisen orkesterin johtajana ja ylikapellimestarina. Lisäksi hän oli Helsingin kaupunginorkesterin ylikapellimestari emeritus.

Säveltäjänura
Segerstam oli poikkeuksellisen tuottelias säveltäjä. Huhtikuussa 2014 työn alla oli Segerstamin oman ilmoituksen mukaan sinfonia numero 270.YLE Fem: Gamla önsdag (Konkarikeskiviikko) 1.4.2014. Keväällä 2016 Turun filharmoninen orkesteri levytti Segerstamin sinfonian nro 288, ja joulukuussa 2016 kantaesitettiin jo hänen 307. sinfoniansa. Vuonna 2018 valmistui sinfonia nro 327.

Segerstamin teokset edustavat niin sanottua vapaapulsatiivista sävellystapaa, jossa soittajille annetaan vapauksia rytmiikan ja joskus muidenkin musiikin elementtien suhteen. Segerstamin vuoden 1993 jälkeiset sinfoniat on tarkoitettu soitettaviksi ilman kapellimestaria.

 Muuta toimintaa 
Segerstam toimi Suomen kansallisoopperan johtajana vuosina 1973–1974.

Segerstam opetti Sibelius-Akatemiassa useaan otteeseen, viimeksi orkesterinjohdon professorina 1997–2013.

Marraskuussa 2011 Segerstam teki yhteistyössä Kansallisoopperan henkilökunnan kanssa rap-musiikkivideon YouTubeen.

Yksityiselämä
Segerstam oli avioliitossa viulisti Hannele Angervon kanssa (1964–1999) ja harpisti Minnaleena Jankon kanssa (2002–2009). Kolmas vaimo vuodesta 2012 oli Eija Nenonen.

Segerstamilla oli viisi lasta. Heihin kuuluu oopperalaulaja Iirisilona Segerstam.

Vuoden 2024 haastattelussa Segerstam mainitsi olevansa autistinen.

 Lähteet 


 Viitteet 

 Kirjallisuutta 



 Aiheesta muualla 

 Leif Segerstamin profiili Ondine Recordsin sivustolla 



Luokka:Pro Finlandia -palkitut
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Luokka:Sibelius-Akatemian professorit
Luokka:Suomalaiset kapellimestarit
Luokka:Suomalaiset pianistit
Luokka:Suomalaiset professorit
Luokka:Suomalaiset taidemusiikin säveltäjät
Luokka:Suomalaiset vammaiset henkilöt
Luokka:Suomalaiset viulistit
Luokka:Vuonna 1944 syntyneet
Luokka:Vuonna 2024 kuolleet