Arkangelin alue

Arkangelin alue eli Arkangelin oblasti ()Arkangelin alue, Eksonyymit, Kotus.fi on hallinnollinen alue Pohjois-Venäjällä Pohjois-Euroopassa. Myös alueen koillispuolella sijaitseva Nenetsian autonominen piirikunta kuuluu Arkangelin alueeseen, mutta on samalla yksi Venäjän federaation subjekteista, kuten Arkangelin aluekin on.

 Maantiede 

Arkangelin alue rajoittuu pohjoisessa Vienanmereen, koillisessa Nenetsiaan, idässä Komiin, etelässä Kirovin ja Vologdan alueisiin sekä lännessä Karjalan tasavaltaan. Manneralueen lisäksi alueeseen kuuluvat Novaja Zemljan saaret ja Frans Joosefin maa Jäämereltä. Vienanmeren saarista alueeseen kuuluvat Moržovets Mezeninlahdella ja Solovetskin saaret.

Arkangelin aluetta peittävät pääasiassa havumetsät. Mezenin suun ympäristö sekä Jäämerellä olevat saaret ovat pääasiassa tundraa. Alueen suurimmat joet ovat Vienanjoki, Äänisjoki ja Mezen. Alueella on yli 2 500 järveä.

Arkangelin alueella sijaitsee useita merkittäviä luonnonsuojelualueita.

 Väestö 
Arkangelin alueen vuoden 2010 asukasluku oli 42 090 asukkaan Nenetsian kanssa 1 227 626 ja ilman sitä 1 185 536.

 Asukasluvun kehitys 

Oheinen taulukko kuvaa Arkangelin alueen, Arkangelin (kaupunkipiirin) ja Arkangelin alueeseen kuuluvan Nenetsian väkiluvun kehitystä vuosien 1959–2010 suoritettujen väestönlaskentojen mukaan. Taulukon Arkangelin alueen väestömäärässä on mukana Nenetsian väestö. Narjan-Mar on Nenetsian pääkaupunki.

 Vuosi  Arkangelinalueenasukasluku  Arkangelinasukasluku Arkangelinalueenkaupunkilaiset Arkangelinalueenmaaseutu-väestöNenetsianväestöNarjan-Marin asukasluku Nenetsianmaaseutu-väestö 1959  1 267 186  272 650 680 654 586 532  36 881  21 897(sis. 8 675 maaseutuas.) 20 061 1970  1 401 289 376 782  920 743  480 546  39 119  16 864  17 739 1979  1 467 069 385 028   1 057 818  409 251  47 001 23 435  19 345 1989  1 570 256  424 728 (sis. 8 807 maaseutuas.)  1 152 480  417 776  54 840  28 854  20 491 2002  1 336 539  362 327 (sis. 6 276 maaseutuas.) 999 591  336 948  41 546  25 592  15 304 2010  1 227 626  355 781 (sis. 6 998 maaseutuas.)  928 973  298 653 42 090  21 658  13 551

Suurimmat taajamat
Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan alueen 1,2 miljoonasta asukkaasta 75,7 prosenttia oli kaupunkilaisia. Suurimmat kaupungit ovat Arkangeli (348 783 asukasta vuonna 2010), Severodvinsk (192 353 as.) ja Kotlas (60 562 as.). Yli 10 000 asukkaan kaupunkeja tai taajamia ovat myös Novodvinsk (40 615 as.), Korjažma (39 641 as.), Mirnyi (30 280 as.), Velsk (23 885 as.), Njandoma (22 356 as.), Onega (Ääninen) (21 359 as.), Konoša (kaupunkityyppinen taajama, 12 432 as.), Plesetsk (kaupunkityyppinen taajama, 11 037 as.), ja Kargopol (10 214 as.).

Etninen jakauma
Arkangelin alueen väestö ilman Nenetsiaa jakaantui vuoden 2010 väestönlaskennassa etnisiin ryhmiin seuraavasti: venäläisiä 95,6 % (yhteensä 1 148 821 henkeä; mukana 0,2 % eli 2 015 hengen osuus pomoreiksi itsensä lukevia), ukrainalaisia 1,4 % (16 976), nenetsejä 0,6 % (8 020), valkovenäläisiä 0,5 % (5 810), komeja 0,4 % (4 583), tataareja 0,2 % (2 335) ja muita 1,3 % (15 399). Laskennassa 25 682 henkeä ei ilmoittanut omaa etnistä ryhmäänsä.

 Hallinto 
Arkangelin alue on yksi Venäjän federaation jäsenalueista eli subjekteista ja sen pääkaupunki on Arkangeli. Alueen koillispuolella sijaitseva Nenetsian autonominen piirikunta kuuluu myös Arkangelin alueeseen, vaikka se on itsekin yksi Venäjän federaation subjekteista. Paikallishallinnon johdossa ovat kuvernööri ja aluekokous. 

Paikallista hallintoa varten Arkangelin alue on jaettu 19 kunnallispiiriin ja seitsemään erilliseen kaupunkipiirikuntaan. Jälkimmäisiin kuuluu myös Novaja Zemlja. Frans Joosefin maa kuuluu Primorjen piiriin. Oheinen kartta esittää Arkangelin alueen kunnallis- ja kaupunkipiirien hallintokeskusten sijainnin (ilman Franz Josefin maata ja Nenetsiaa).

Nenetsian autonomisen piirikunnan paikallishallinnollinen jako on esitetty artikkelissa Nenetsia.

Kunnallispiirit
Taulukossa on esitetty Arkangelin alueen kunnallispiirit vuoden 2010 väestönlaskennan mukaisine asukaslukuineen (taulukossa м.р. = муниципальный район = (kunnallis)piiri; ktt = kaupunkityyppinen taajama).
KunnallispiiriVenäläinen nimi Väkiluku2010Hallinnollinenkeskus Holmogoryn piiriХолмогорский м.р. 25 061 Holmogory (kylä, 4 150 as.) Kargopolin piiriКаргопольский м.р. 18 466Kargopol Konošan piiriКоношский м.р. 26 106 Konoša Kotlasin piiriКотласский м.р. 21 005 Kotlas Krasnoborskin piiriКрасноборский м.р. 13 815 Krasnoborsk (kylä, 4 771 as.) Lenan piiriЛенский м.р. 13 362 Jarensk (kylä, 3 660 as.) Lešukonskojen piiriЛешуконский м.р. 7 979Lešukonskoje (kylä, 4 406 as.) Mezenin piiriМезенский м.р. 10 330Mezen (3 575 as.) Njandoman piiriНяндомский м.р. 30 244Njandoma Onegan piiriОнежский м.р. 35 376Onega (Ääninen) Pinegan piiriПинежский м.р. 26 978Karpogory (kylä, 4 443 as.) Plesetskin piiriПлесецкий м.р. 49 077Plesetsk (ktt) Primorjen piiriПриморский м.р. 26 327  Arkangeli Šenkurskin piiriШенкурский м.р. 15 196Šenkursk (5 702 as.) Ustjan piiriУстьяновский м.р. 30 581Oktjabrski (ktt, 9 307 as.) Velskin piiriВельский м.р. 54 792Velsk Verhnjaja Toiman piiriВерхнетоемский м.р. 17 060 Verhnjaja Toima (kylä, 3 462 as.) Viledin piiriВилегодский м.р. 11 158Iljinsko-Podomskoje (kylä, 3 682 as.) Vinogradovin piiriВиноградовский м.р. 16 753Bereznik (ktt, 6 018 as.)

Kaupunkipiirikunnat
Taulukossa ovat Arkangelin alueen kaupunkipiirit vuoden 2010 väestönlaskennan mukaisine asukaslukuineen. Koska useiden kaupunkipiirien (Arkangeli, Kotlas, Novaja Zemlja, Severodvinsk) alueeseen kuuluu myös muita taajamia tai maaseutua, piirin asukasluku voi olla suurempi kuin pelkän hallintotaajaman (taulukossa г.о. = городской округ = kaupunkipiirikunta).

KaupunkipiiriVenäläinen nimi Väkiluku2010Hallinnollinenkeskus Arkangelin kaupunkipiiriг.о. Архангельск 355 781Arkangeli Korjažman kaupunkipiiriг.о. Коряжма 39 641  Korjažma Kotlasin kaupunkipiiriг.о. Котлас  73 517Kotlas Mirnyin kaupunkipiiriг.о. Мирный 30 280  Mirnyi Novaja Zemljan kaupunkipiiriг.о. Новая Земля 2 429 Belušja Guba Novodvinskin kaupunkipiiriг.о. Новодвинск  40 615 Novodvinsk Severodvinskin kaupunkipiiriг.о. Северодвинск  193 607  Severodvinsk

 Uskonto 
Vuonna 2012 julkaistun laajan, Venäjän uskontoja kartoittaneen Arena-tutkimuksen mukaan Arkangelin alueen väestöstä (ilman Nenetsiaa) oli:
 29 % ortodokseja (Venäjän ortodoksinen kirkko),
 32 % jumalaan (tai korkeampaan voimaan) uskovia, muttei tunnustanut mitään tiettyä uskontoa,
 16 % ateisteja, ei usko jumalaan,
 6 % kristittyjä, muttei ortodokseja, katolilaisia tai protestantteja
 1 % ortodokseja, muttei kuulu Venäjän ortodoksiseen kirkkoon eikä ole vanhauskoisia,
 1 % luonnonvoimiin ja -jumaliin pohjautuvan perinneuskonnon kannattajia,
 < 1 % protestantteja (luterilaisia, baptisteja, evankelikalisteja, anglikaaneja),
 < 1 % helluntailaisia,
 monia vanhauskoisia ja
 2 % muita.

Historiaa

Asutuksen katsotaan saapuneen Vienanjoen seuduille pari tuhatta vuotta jääkauden vetäydyttyä alueelta eli noin 9 000 vuotta sitten. Vienanmeren rannalta on löydetty 3 000 vuotta vanhoja arkeologisia todisteita esimerkiksi hylkeenpyynnistä. Paikannimistön vanhin, suomalaissaamelainen kerrostuma ja alueen venäjänkielen paikallismurteiden suomalaisperäiset sanat kertovat alueen ensimmäisten tunnettujen asukkaiden olleen suomensukuisia. Vienanjoen suomensukuisista kansoja nimitettiin venäläisissä kronikoissa tšuudeiksi, viikinkisaagoissa bjarmeiksi.

Norjan kuninkaista kertova, islantilaisen Snorri Sturlusonin (1179–1241) saaga Heimskringla on ensimmäisiä kirjallisia teoksia, jotka kuvaavat Arkangelin alueen seutuja.

Arkangelin alueen ydinosa tunnettiin aiemmin nimellä Dvinskaja zemlja (), mikä viittaa Vienanjokeen () ja sen valuma-alueen seutuihin. Vienanjoen maahan viittaavaa nimitystä käytetään nykyäänkin esimerkiksi Arkangelin alueen virallisissa nettitunnuksessa (dvinaland.ru).

Alueet kuuluivat noin 1100-luvulta lähtien laajan, Baltiasta Jäämerelle yltäneen Novgorodin tasavallan etupiiriin, vuodesta 1478 yhdistyneeseen Moskovan Venäjään. Tšuudit sulautuivat yhteen slaavilaisten kanssa. Novgorodilaiset tienasivat elantonsa metsästyksellä, kalastuksella ja turkiskaupalla; myöhemmin myös suolankeitolla ja -myynnillä. Erityisen paljon maaomaisuutta Vienanmereltä ja -joelta hankki Boretskin pajarisuku. 1400-luvulla perustettiin arkkienkeli Mikaelin luostari Vienanjoen alajuoksulle nykyisen Arkangelin paikalle, Nikolo-Korlskin luostari nykyisen Severodvinskin paikalle ja Solovetskin luostari Vienanmeren saarille. Novgorodin käskynhaltijan vaimo Maria Boretskaja lahjoitti luostareille suuret maa-alueet.

Moskovan Venäjän aikana perustettiin Solvytšegodsk ja Petšora-joen alajuoksun läheisyyteen Pustozersk. Asutus kasvoi. Englantilainen Moskovan kauppakomppania (the Muscovy Company) kävi kauppaa Moskovan Venäjän kanssa vuodesta 1554. Kaupan keskuksena toimi aluksi Vienanjoen maan hallintokeskus Kolmogory (nyk. Holmogory). Tsaarin asettamana, ulkomaalaisten tahojen Moskovaan suuntautuvaa kauppaa tarkasti muun muassa Anikei Stroganov. Ulkomaankauppa Vienanjoen maan kautta Moskovan Venäjään kukoisti.

Tsaari Iivana IV Julma perusti 1584 Vienanjoen suistoon Novaja Holmogoryn kaupungin. Tämä uudelleennimettiin myöhemmin arkkienkeli Mikaelin kaupungiksi eli Arkangeliksi läheisen luostarin nimen mukaisesti. Kaupungista tuli kasvavan Venäjän ensimmäinen ulkomaankaupan satama, ja alueen merkitys maan ulkomaankaupassa kasvoi vaikka kauppasatamaan johtava meri jäätyi moneksi kuukaudeksi vuosittain.

Nuorena tsaarina Pietari Suuri perusti Arkangeliin laivatelakan 1693, jo seuraavana vuonna sieltä valmistui ensimmäinen alus. 1701 kaupungin suojaksi ryhdyttiin rakentamaan Novodvinskin linnoitusta. Vuonna 1702 Vienanjoen maan hallintokeskus siirrettiin Holmogorysta Arkangeliin. Joulukuun 18. päivänä 1708 antamallaan säädöksellä tsaari yhdisti Vienanjoen maan osaksi laajaa Arkangelinkaupungin provinssia, yhtä Venäjän kahdeksasta uudesta maakunnasta. Laajaan provinssiin liitettiin samalla myös nykyisen Karjalan tasavallan ja Kuolan alueet sekä pohjoiset alueet aina Uralille saakka. Administrativno-territorialnoje delenije Arhangelskoi gubernij v XVIII-XX vv. (Spravka)   (rusarchives.ru)

Alueesta muodostettiin Venäjän keisarikunnan laaja Arkangelin kuvernementti joulukuussa 1796. Vallankumouksen ja sisällissodan jälkeen 1921 Arkangelin kuvernementtia ryhdyttiin pilkkomaan. Alueen koko vaihteli. Varsinaisesti nykyinen Arkangelin alue perustettiin Neuvostoliiton aikana syyskuussa 1937.

1920- ja 1930-luvuilla Arkangelin alueelle toimi suuria pakkotyöleirejä (gulag). Näistä tunnetuimpiin ja suurimpiin kuului alueellisesti useaan osaan jakautunut ja myös Karjalan tasavallan puolella toiminut ojennusleiri Solovetski ITL OGPU (SLAG, 1923–31 ja 1932–33). Työleirin vankimäärä oli aluksi joitain tuhansia, mutta kohosi vuoden 1931 alkuun mennessä jo 71 800:een. Ojennusleirin pohjalta perustettiin myöhemmin Vienanmeren–Itämeren kanavan rakennustöistä vastannut, vankimäärältään vielä suurempi vankileiri. Arkangelin alueen monista pakkotyöleireistä jotkut toimivat vielä vuoteen 1960 saakka.

 Talous 
Jos Arkangelin alueeseen sisällytetään myös kaasu- ja öljylöytöjen rikastuttama Nenetsian autonominen alue, koko alueen osuus Venäjän bruttokansantuotteesta oli vuonna 2010 noin 1,0 prosenttia. Mikäli Nenetsiaa ei sisällytetä tarkasteluun, Arkangelin alueen osuus maan BKT:stä on vain 0,6 %.

Arkangelin alueen (ilman Nenetsiaa) tärkeimmät teollisuudenalat ovat metsä-, puunjalostus-, paperi-, sellu-, koneenrakennus- ja elintarviketeollisuus. Maatalous on keskittynyt karjan- ja poronhoitoon. Lisäksi harjoitetaan turkiseläinten tarhausta ja metsästystä sekä hylkeenpyyntiä. 

Tärkeimmät satamat ovat Arkangeli, Onega ja Mezen. Talvella Vienanmeren jäätyessä suurimpia aluksia avustetaan jäänmurtajilla. Alueen tärkein rautatie on Arkangelin ja Vologdan välinen rautatie. Siitä erkanee Kotlasissa rata Komiin ja Arkangelin eteläpuolella Karjalaan. Arkangelissa on kansainvälinen lentoasema.

Katso myös
Plesetskin kosmodromi

Lähteet

Aiheesta muualla

 Karta Gulaga/ Memorial: alueen Gulag-leirit  (memo.ru)


Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit