Hoosean kirja

Hoosean kirja () on yksi Raamatun Vanhan testamentin pienistä profeetallisista kirjoista. Se on Raamatun 28. ja juutalaisen Raamatun Tanakin toisen pääosion Nevi'imin eli profeettojen kymmenes kirja. Kirja on pisin niistä profeetallisista kirjoista, jotka kirjoitettiin ennen Babylonin vankeutta.

 Historia 

Hoosea profetoi Israelin kuningaskunnassa kuningaskunnan historian synkimmän ja melankolisimman vaiheen aikana, kun se kukistui 700-luvulla eaa. Kirjan alussa luetellaan sen tapahtumien sijoittuvan Juudan kuninkaiden Ussian, Jotamin, Ahasin ja Hiskian sekä Israelin kuninkaan Jerobeamin aikaan. Hoosea oli siis Jesajan aikalainen.

Hoosean elinaikana Israelin kuningaskunnan kuninkaat, heitä tukeneet ylimykset ja papit olivat jättäneet kansan tilaan, jossa he luopuivat Jumalan Mooseksen kirjoissa antamasta laista. Ihmisten synnit, mukaan lukien pappien ja hallitsijoiden synnit, saivat aikaan suuren kansallisen katastrofin. Kirjassa mainittuja ja kritisoituja syntejä olivat muun muassa epäjumalien palvominen, epäpyhyys, murhat, haureus, väärät valat ja varkaudet. Epäjumalista palvottiin erityisesti Baalia, kanaanilaista hedelmällisyyden jumalaa. Muut synnit seurasivat tästä. Muiden 700-luvun eaa. profeettojen tapaan Hoosea julisti, että jos kansa ei luovu synneistään, Jumala sallii valtakunnan tuhoutua, ja kansa viedään vankeuteen Assyriaan, seudun tuon ajan suurimpaan valtioon.

Assyria valtasikin Samarian, Israelin kuningaskunnan pääkaupungin, vuonna 722 eaa. Kaikki ylimmän luokan jäsenet ja monet tavallisestakin kansasta otettiin sotavangeiksi ja vietiin pakkosiirtolaisuuteen.

 Sisältö 

Kirjan keskeisin teema on, että Jumala rakastaa Israelia aivan kuten mies rakastaa vaimoaan. Tätä kuvataan Hoosean oman avioliiton vertauskuvalla.

Tämän teeman lisäksi kirjassa ovat kaksoisteemana Israelin kansan synnit ja tulossa oleva rangaistus synneistä. Vaikka Jumala rakastaakin Israelia, Israel ei ole palannut tähän rakkauteen. Tämän osoittivat koko ajan jatkunut epäjumalien palvonta sekä muut rikokset kuten väkivalta ja seksuaaliset rikokset. Koska Israel ei ollut palannut Jumalan rakkauteen, Jumala karkottaisi heidät luotaan pakkosiirtolaisuuteen, aivan kuten Hoosea karkotti oman vaimonsa.

Tästä seuraa neljäs teema, Israelin palauttaminen maanpaosta. Maa tullaan valloittamaan, ja kansa tullaan lähettämään pakkosiirtolaisuuteen – mutta jotkut tulevat palaamaan ja rakentamaan maan jälleen kerran. Jumala tulee ottamaan kansan omakseen ja kansa tulee olemaan uskollinen hänelle heidän Jumalanaan.

Sisällöltään kirja voidaan jakaa kahteen osaan. Ensimmäinen osa sisältää luvut 1–3, ja se kuvaa symbolisesti Israelin kansan harjoittamaa epäjumalanpalvontaa. Hoosea nai Jumalan käskystä prostituoidun: "Mene ja ota portto vaimoksesi ja ota lapsiksesi ne lapset, jotka hän saa. Tämä maa on uskoton Herraa kohtaan, se on kuin portto, se palvelee vieraita jumalia". Avioliiton ja haureuden vertauskuvat ovat Vanhassa testamentissa yleisiä kuvattaessa Jumalan ja Israelin kansan välisiä suhteita.

Toinen osa sisältää luvut 4–14. Se on yhteenveto Hoosean saarnoista, jotka ovat täynnä tuomitsemista, uhkailuja, kehotuksia ja lupauksia.

 Lähteet 

 Kirjallisuutta 




 Aiheesta muualla 

 Teksti 

 Raamattu. Suomen evankelis-luterilainen kirkko.
 Hoosean kirja  (1992)
 Hoosean kirja  (1933)
 Hoosean kirja. Suomenkieliset käännökset (1992, 1933 ja 1776), useita muita käännöksiä sekä hepreankielinen alkuteksti (Biblia Hebraica). Uskonkirjat.net.

 Muuta 


 Hirsch, Emil G. & Ryssel, Victor: Book of Hosea. Jewish Encyclopedia. 1906. 

Luokka:Nevi’im
Luokka:Vanhan testamentin kirjat