Kääpiö (Arda)

Kääpiöt () ovat kansa J. R. R. Tolkienin Ardaan sijoittuvissa kirjoissa, kuten Hobitti, Taru sormusten herrasta ja Silmarillion. Tolkienin kääpiöt ovat jokseenkin suoraa lainaa kansanperinteen kääpiöistä, jotka esiintyvät muun muassa Lumikki-sadussa. Tolkienin kääpiöt käyttävät nimiä, jotka on lainattu skandinaavisessa mytologiassa mainituista kääpiöiden eli dvergien nimistä.

Kääpiöiden kulttuuri
Kääpiöt tulevat hyvin toimeen hobittien kanssa, mutta ovat epäileväisiä haltioiden suhteen. He ovat tyypillisiä seppiä ja kivenhakkaajia, ja jotkin heidän työnsä ovat jopa kauniimpia kuin haltioiden.

Haltioista ja ihmisistä poiketen kääpiöitä ei lasketa ”Ilúvatarin lapsiksi”, koska heidät luo Aulë. He nukkuvat niin kauan, että haltiat ehditään luoda. Aulën työ on kuitenkin turhaa, koska hänellä ei ole voimaa antaa omaa elämää luomuksilleen – se voima kuuluu vain Ilúvatarille. Myöhemmin kun Aulë saa kääpiöt valmiiksi, Ilúvatarin ääni puhuu hänelle, ja lupaa antaa kääpiöille elämän, ja lisätä kääpiöt omaan suunnitelmaansa Ardan varalle. Ilúvatar antaa kääpiöille elämän ja siitä lähtien heidät tunnetaan Ilúvatarin adoptoituina lapsina.

Kääpiöiden luomisesta kerrotaan Silmarillionin osassa ”Quenta Silmarillion”, jossa heidän ominaisuuksiaan kuvaillaan seuraavasti: 

Kääpiöt kaivavat ja työstävät arvokkaita metalleja Keski-Maan vuorissa. Monella tapaa he ovat ihmisten ja haltioiden välissä. He ovat pitkäikäisiä, vaikka eivät kuolemattomia, ja saattavat elää 250-vuotiaiksi tai jopa vanhemmiksi. Kääpiönaiset ovat harvinainen näky, eikä heistä ole merkintöjä kääpiöiden historiassa. Heitä on vaikea erottaa mieskääpiöistä ja tämä on herättänyt muiden rotujen keskuudessa uskon siitä, ettei kääpiönaisia olekaan ja että kääpiöt syntyvät kivestä.

Kääpiöiden kielen kehittää Aulë, ja se tunnetaan nimellä khuzdul, jota kirjoitetaan cirthillä. Se halutaan pitää salassa ja vain muutamat ”ei-kääpiöt” oppivat sen. Yksi lause tunnetaan kuitenkin hyvin, nimittäin vanha taistelulaulu Ensimmäiseltä Ajalta: Baruk Khazâd! Khazâd ai-mênu! mikä tarkoittaa ”Kääpiöiden kirveet! Kääpiöt ovat kimpussanne!”Taru sormusten herrasta. Liite F: s. 973.

 Jakautuminen 
Silmarillionin mukaan kääpiöt jakautuvat seitsemään heimoon. Tolkienin kirjoissa esiintyneet kääpiöt kuuluvat seuraaviin heimoihin:
Pitkäparrat (Durinin heimo), jotka perustavat Khazad-dûmin kaupungin Sumuvuorten uumeniin.
Tuliparrat, jotka perustavat Nogrodin kaupungin Sinivuorille.
Väkivarret, jotka perustavat Belegostin kaupungin Sinivuorille.

Neljä muuta heimoa:
Rautanyrkit
Kankiparrat
Mustakutrit
Kivijalat

 Vähäkääpiöt 
Vähäkääpiöt ovat kääpiösuku, joista kerrotaan Silmarillionissa. Heidät ajetaan pois idän suurista kääpiökaupungeista ja he vaeltavat länteen Beleriandiin. Nämä kääpiöt käyvät kooltaan pienemmiksi ja kadottavat takojantaitonsa ja alkavat elää hiiviskellen. Ennen Nogrodin ja Belegostin kääpiöiden tuloa Beleriandin haltiat eivät tienneet mitä nämä toiset olivat ja metsästivät näitä kuin eläimiä. Haltiat kuitenkin jättävät nämä rauhaan ja alkavat kutsua heitä sindarinkielisellä nimellä noegyth nibin, vähäkääpiöt. Vähäkääpiöt vihaavat ja pelkäävät örkkejä, mutta myös eldaria, erityisesti noldoria. Heidän asuntonsa on Amon Rûdh, Kalju Vaara, jonka alla he kärsivällisesti kaivavat ja poraavat luolia syvemmiksi. Vähäkääpiöt häviävät kuitenkin jo ennen Ensimmäisen Ajan päättymistä, ja heistä viimeisen, Mîmin, tappaa Húrin Nargothrondin saleissa.

Lähteet

 Aiheesta muualla 

Luokka:Keski-Maan kansat
Luokka:Keski-Maan olennot
Luokka:Kääpiöt