Pärnu

Pärnu () on Pärnun kaupunkiin kuuluva epäitsenäinen kaupunki Pärnumaan maakunnassa Lounais-Virossa. Kaupungin läpi virtaa Pärnunjoki. Pärnu on kesäisin vilkas turistikaupunki, mikä johtuu sen hiekkarannoista ja kylpylöistä. Pärnulla onkin Viron kesäpääkaupungin symbolinen arvonimi.


 Historia 
Historiankirjoissa Pärnu mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1251. Uudenkaupungin rauhan jälkeen 1721 kaupunki siirtyi Ruotsilta Venäjän keisarikunnan alaisuuteen. Kun Pärnu poistettiin Venäjän linnoitettujen kaupunkien luettelosta vuonna 1835, kaupunki alkoi nopeasti laajeta. Samalla alettiin rakentaa rannan läheisyyteen kylpyläkaupunginosaa.Mäkeläinen 2012, s. 97.

Ensimmäinen kylpylä Pärnuun avattiin 1800-luvun alkupuoliskolla. Sata vuotta myöhemmin kaupungista kehittyi nopeasti suosittu lomakohde. Pärnun kylpylöissä käytettävän mutahoidon kerrottiin tekevän ihmeitä iholle ja terveydelle. Mutakylvyt ovat edelleen suosittuja.

Pärnusta tuli osa Viron valtiota sen itsenäistyttyä vuonna 1918. Viron itsenäisyysjulistus luettiin ensimmäisen kerran julkisesti Endla-teatterin parvekkeelta.City of Pärnu, history Toisen maailmansodan aikana heinäkuusta 1941 syyskuuhun 1944 kaupunki oli saksalaisten miehittämänä ja Pärnun kylpylät toimivat etulinjan sotilaiden lepo- ja virkistyspaikkoina. Neuvostoaikona Pärnun kylpylät olivat ammattiliittojen omistuksessa ja toimivat työläisten lomapaikkoina ja puna-armeijan veteraanien hoitokoteina.The Development of Pärnu Resort

Pärnun nykyisen torin ja bussien laiturialueen paikalla oli kapearaiteisen rautatien Pärnun asema. Ensimmäisenä asemalta avattiin yhteys Valgaan 1896 ja seuraavana vuonna Viljandiin. Vuonna 1900 avattiin yhteys Tallinnaan Viljandin kautta, ja 1928 Pärnu sai uuden kapearaiteisen rautatien kautta suoran yhteyden Lellen kautta Tallinnaan. Välimatka lyheni 146 kilometriin. Samalla asetettiin kulkuun Tallinnan sataman ja Pärnun välille kapearaiteisen rautatien moottorivaunujuna, joka oli lajissaan maailman nopein. Nopein matka-aika oli kolme tuntia 20 minuuttia. Ennen toista maailmansotaa Pärnun keskusta oli tärkeä ratojen ja junien kohtauspaikka. Vanha asemarakennus tuhoutui sodassa, ja myöhemmin Neuvostoliiton viranomaiset siirsivät radat pois keskustasta. Esikaupunkialueelle rakennettu uusi asema oli osa Tallinna–Riika-radan kaukoliikennettä.Railway history, PärnuVirolaista rautatiefilateliaaLelle-Papiniidu-Pärnu raudtee (70 km)

Vuonna 1939 Pärnu jakautui neljään kaupunginosaan. Pärnujoen pohjoispuolella sijaitsi itäisempänä Rääma alev, joka oli lähinnä teollisuuskaupunginosa. Siitä länteen oli Ülejõe alev, joka oli yhdistetty kaupungin keskustaan Pärnujoen maantiesillalla. Saugajoen ja Pärnun lahden välissä oli Vana-Pärnu alev, josta johti Saugajoen ylittävä maantiesilta Ülejõe aleviin. Kaupungin keskusta oli Pärnujoen ja Pärnun lahden välisellä kannaksella. Siitä käytettiin nimeä Riia alev. Siellä sijaitsivat kaikki kaupungin tärkeimmät rakennukset, kuten Eesti Pankin paikalliskonttori, Nikolain kirkko, raatihuone, posti ja lennätin, tyttökymnaasi, poikakymnaasi, kauppakoulu, Endla-teatteri, Rannasalong, Rannahotell, Rannapaviljon, Jahtklubi sekä stadion, naisten uimalaitos ja miesten uimalaitos. Pärnujoen pohjoispuolella oli yksityisen kapearaiteisen rautatien rata Rabalta sekä Lavassaaren kuntaan että Sindiin.

Vuoden 2005 talvimyrsky nosti vedet kaupungin kaduille, ja monia rakennuksia jouduttiin evakuoimaan.

 Väestö 
 1840  1881  1897  1922  1934  1959  1970  1979   1989  2001  2006  2012  2 968  12 966  12 898  18 499  20 334  36 06746 316 51 254  53 885  45 28244 198  43 813

Vuonna 2011 silloisessa Pärnun kaupungissa oli 39 728 asukasta, joista 33 000 (83,1 %) oli virolaisia, 5 076 (12,8 %) venäläisiä ja 1 593 (4,0 %) muita kansallisuuksia.

 Nähtävyyksiä 
pienoiskuva|Droonilla kuvattu video Pärnun linnasta 2022
 Vuosina 1935–1937 rakennettu Rannahotell-hotelli on Viron funktionalismin tunnetuimpia esimerkkejä.Rannahotell
 Pärnun raatihuone rakennettiin vuonna 1797 kauppias P. R. Harderin asuintaloksi. Vuonna 1819 talo remontoitiin linnoituspäällikön eli komendantin taloksi. Rakennuksen pääosa on puhtaasti klassinen, ja jugend-tyylisessä lisärakennuksessa on myös uusgoottilaisia ja uusbarokkilaisia vivahteita.Pärnun raatihuoneentalo
 Ortodoksinen Katariinan kirkko on rakennettu keisarinna Katariina Suuren määräyksestä vuosina 1764–1768.
 Tallinnan portti (1675–1686) on ainoa säilynyt 1600-luvun suojavallin portti Baltian maissa. Portin vieressä on ainoa säilynyt pätkä koko kaupunkia ympäröineestä vallihaudasta, josta on vesiyhteys Pärnujokeen.
 Keskiaikaisen kaupunginmuurin 1400-luvulla rakennettu puolustus- ja vankitorni Punainen torni, joka on muurin ainoa säilynyt rakennus.

 Katso myös 

 Luettelo Pärnun julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Lähteet


Viitteet

Aiheesta muualla

 ViroWeb – Matkailutietoa Pärnusta 
 VisitPärnu
 Viro.fi – Pärnun matkailutietoa  

*
Luokka:Viron epäitsenäiset kaupungit
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit