Krasnodarin aluepiiri

Krasnodarin aluepiiri () on hallintoalue Etelä-Venäjällä Kaukasiassa Itä-Euroopassa. Lounaassa Mustaanmereen rajoittuva Krasnodarin aluepiiri kuuluu Venäjän Eteläiseen federaatiopiiriin.

 Historia 

Krasnodarin aluepiiri on pääasiassa vanhaa tšerkessien asuma-aluetta. Se on ollut asutettuna esihistorialliselta ajalta lähtien. Alue kuului 800- ja 900-luvuilla Alanian valtioon, ja tuona aikana alueelle muodostui adygei-tšerkessiläinen "kantakansa". Alue kuului sittemmin Tšerkessian valtioon, joka käsitti laajan alueen Länsi-Kaukasukselta ja Asovanmereltä aina Georgian Mustanmeren rannikolle asti. Tšerkessian pääkaupunki oli Mustanmeren rannikkokaupunki Sotši.

Venäjän keisarikunta ryhtyi valloittamaan aluetta 1800-luvun alkupuolella, mutta sai Tšerkessian valloitetuksi vasta 1858. Seurasi Tšerkessian tuhoaminen: peräti 90 prosenttia tšerkessikansasta joko tapettiin tai karkotettiin kotimaastaan. Suurin osa, yli 400 000 henkeä, vaelsi 1858-1864 Turkin alueelle, jossa heidät asutettiin eri puolille valtakuntaa. Muistona Tšerkessian valtiosta on Krasnodarin aluepiirin sisällä oleva Adygeian tasavalta, jonka adygeiväestön esi-isät onnistuivat välttämään Venäjän toimeenpaneman karkotuksen ja kansanmurhan.

Venäjän sisällissodassa alue oli bolševikkeja vastustavan Etelä-Venäjän hallituksen hallussa, joka oli asettunut Jekaterinodariin (nykyinen Krasnodar). Bolševikit kuitenkin voittivat Etelä-Venäjän hallituksen, ja toukokuussa 1918 alueelle perustettiin Kubanin-Mustanmeren neuvostotasavalta, joka sittemmin liitettiin Venäjän neuvostotasavaltaan. Alueelle perustettiin Tšerkessien (Adygeiden) autonominen alue 1922, ja 1928 se nimettiin uudelleen Adygeiden autonomiseksi alueeksi, jonka pääkaupunki oli Krasnodar vuoteen 1936, jolloin alueen rajoja muutettiin. Toisessa maailmansodassa Saksa valloitti Krasnodarin aluepiirin loppukesällä 1942, mutta Neuvostoliitto valtasi sen takaisin seuraavana vuonna. Adygeian autonominen alue kuului Krasnodarin aluepiiriin vuoteen 1992 asti jolloin siitä tuli Adygeian tasavalta.

 Maantiede 
Krasnodarin aluepiiri rajoittuu pohjoisessa Rostovin alueeseen, idässä Stavropolin aluepiiriiriin, kaakossa Karatšai-Tšerkessiaan, etelässä Georgiasta itsenäistyneeksi julistautuneeseen Abhasiaan, lounaassa Mustaanmereen sekä luoteessa Asovanmereen. Lännessä Kertšinsalmi erottaa Krasnodarin aluepiirin laillisesti Ukrainaan kuuluvasta, mutta Venäjän sotavoimien helmi-maaliskuussa 2014 miehittämästä Krimin autonomisesta tasavallasta. Lisäksi kokonaan aluepiirin sisällä on Adygeian tasavalta.

Krasnodarin aluepiiri sijaitsee pääasiassa Kubanin–Asovan alangolla. Eteläosassa on ylänköä. Alueen merkittävin joki on Kuban.

Ilman keskilämpötila tammikuussa vaihtelee vuoriston -8 celsiusasteesta (yli 2 000 metrin korkeudella) ja sisämaan tasangon -4 celsiusasteesta Mustanmeren rannikon +5 celsiusasteeseen. Heinäkuun keskilämpötila on +13 astetta ylempänä vuorilla ja kohoaa +23 asteeseen rannikolla ja tasankoalueella. Vuoden keskimääräinen sademäärä on 400–3 200 millimetriä.

Aluepiirin tärkeimpiin luonnonsuojelualueisiin kuuluvat kaksiosainen Sotšin kansallispuisto (1 937,37 neliökilometriä) ja kahden muun federaatiosubjektin kanssa yhteinen Kaukasian luonnonpuisto (2 803,35 km²).Sotšinski natsionalnyi park, oopt.info, Kavkazski biosfernyi rezervat (Kaukasian luonnonpuistosta), oopt.info, 

 Talous 
Krasnodarin aluepiirissä on elintarvike-, koneenrakennus-, metalli-, sementti- ja puunjalostusteollisuutta. Alueella tuotetaan myös öljyä ja maakaasua. Maataloudessa on keskitytty maanviljelyyn, joka tuottaa viljaa, sokerijuurikasta, tupakkaa, eteerisiä öljykasveja, hamppua, viiniä ja teetä. Lisäksi harjoitetaan karjataloutta.

 Väestö 
Asukasluvun kehitys
 5 010 000 (1999)
 5 125 221 (2002)
 5 226 647 (2010)

Suurimmat kaupungit
Krasnodarin aluepiirissä oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan neljä yli 100 000 asukkaan kaupunkia. Ne olivat: Krasnodar (744 995 as.), Sotši (343 334 as.), Novorossijsk (241 952 as.) ja Armavir (188 832 as.).

Suuruudeltaan 50 000–100 000 asukkaan kaupunkeja oli 11 kappaletta: Jeisk (87 769 as.), Kropotkin (80 765 as.), Slavjansk-na-Kubani (Славянск-на-Кубани, 63 842 as.), Tuapse (63 292 as.), Labinsk (62 864 as.), Tihoretsk (Тихорецк, 61 823 as.), Anapa (58 990 as.), Krymsk (57 382 as.), Gelendžik (54 980 as.), Timašovsk (53 924 as.) ja Beloretšensk (Белореченск, 53 892).

Kooltaan 30 000–50 000 asukkaan kaupunkeja oli kymmenen: Kurganinsk (Курганинск, 47 970), Ust-Labinsk (43 270), Korenovsk (Кореновск, 41 166), Apšeronsk (40 225), Temrjuk (38 046), Gulkevitši (35 244), Abinsk (34 928), Novokubansk (Новокубанск, 34 880), Primorsko-Ahtarsk (Приморско-Ахтарск, 32 257) ja Gorjatši Kljutš (30 126).

 Etnisyys 
Kansallisuusjakauma vuonna 2002:
 venäläisiä 86,6 % (4 436 272)
 armenialaisia 5,36 % (274 566)
 ukrainalaisia 2,57 % (131 774)
 kreikkalaisia 0,52 % (26 540)
 valkovenäläisiä 0,51 % (26 260)
 tataareja 0,5 % (25 589)
 muita 3,91 % (200 396)
 kansallisuuttaan ei ilmoittanut 0,03 % (13 190)

 Uskonto 
Vuonna 2012 julkaistun, Venäjän uskontoja laajasti kartoittaneen Arena-tutkimuksen mukaan Krasnodarin aluepiirin väestön uskonnollinen jakauma oli:
 52 % ortodokseja (Venäjän ortodoksinen kirkko),
 22 % jumalaan (tai korkeampaan voimaan) uskovia, muttei tunnustanut mitään tiettyä uskontoa,
 13 % ateisteja, ei usko jumalaan, 
 3 % kristittyjä, muttei ortodokseja, katolisia tai prostestantteja,
 1 % islaminuskoisia, muttei sunneja eikä šiioja,
 1 % ortodokseja, muttei kuulu Venäjän ortodoksiseen kirkkoon eikä ole vanhauskoisia,
 < 1 % sunnilaisen islaminuskon kannattajia,
 < 1 % luonnonvoimiin ja -jumaliin pohjautuvan perinneuskonnon kannattajia,
 < 1 % vanhauskoisia,
 < 1 % itäisten uskontojen ja hengellisten suuntausten kannattajia ja
 1 % uskoo johonkin muuhun.

 Hallinto 

Krasnodarin aluepiiri on Venäjän federaation subjekti (alue). Aluepiirin hallinnosta vastaavat kuvernööri ja lakiasäätävä kokous. Aluepiiri on jaettu hallinnollisesti seitsemään kaupunkipiiriin ja 37 kunnallispiiriin.

Kaupunkipiirit
Anapa
Armavir
Gelendžik
Gorjatši Kljutš
Krasnodar
Novorossijsk
Sotši

Kunnallispiirit

Abinskin piiri
Apšeronskin piiri
Belaja Glinan piiri
Beloretšenskin piiri
Brjuhovetskajan piiri
Gulkevitšin piiri
Dinskajan piiri
Jeiskin piiri
Kalininskajan piiri
Kanevskajan piiri
Kavkazskajan piiri
Korenovskin piiri
Krasnoarmeiskin piiri

Krylovskajan piiri
Krymskin piiri
Kurganinskin piiri
Kuštšjovskajan piiri
Labinskin piiri
Leningradskajan piiri
Mostovskoin piiri
Novokubanskin piiri
Novopokrowskajan piiri
Otradnajan piiri
Pavlovskajan piiri
Primorsko-Ahtarskin piiri

Severskajan piiri
Slavjanskin piiri
Starominskajan piiri
Štšerbinovskajan piiri
Tbilisskajan piiri
Temrjukin piiri
Tihoretskin piiri
Timašjovskin piiri
Tuapsen piiri
Uspenskojen piiri
Ust-Labinskin piiri
Vyselkin piiri

Lähteet

 Aiheesta muualla 

Kavkazski gosudarstvennyi prirodnyi biosfernyi zapovednik (Kaukasian luonnonpuiston sivusto)   (kgpbz.ru)
Sotšinski natsionalnyi park  (zapoved.ru)
Sotšinski natsionalnyi park (Sotšin kansallispuiston sivusto)   (sochinp.ru)

*