Huulikukkaiskasvit

Huulikukkaiskasvit (Lamiaceae, aik. Labiatae) on suuri Lamiales-lahkoon kuuluva kasviheimo. Huulikukkaiskasvit ovat ruohoja tai varpuja, joilla on usein minttua muistuttava voimakas tuoksu, jonka saa esille helposti, kun lehtiä hieroo sormissaan. Varsi on nelisärmäinen ja lehdet ovat kiinnittyneenä vastakkain korvakkeettomasti. Monet mausteyritit ovat huulikukkaiskasveja. Kukat ovat kypärämäisiä; alahuulessa on iso keskiliuska ja sivulla kaksi pienempää liuskaa.

 Tuntomerkit 
Huulikukkaiskasveihin kuuluu pääasiassa ruohoja, myös joitakin pensaita, köynnöksiä ja harvoin puita, joiden oksat ovat usein korkkihuokosellisia. Sekundaarisia aineenvaihduntatuotteita ovat muun muassa diterpenoidit, betaiinit ja eräät iridoidit. Kasvit ovat usein aromaattisia. Anatomisia tuntomerkkejä on korkkijällen sijainnissa, lehtiruodin johtojänteissä ja ilmarakotyypeissä. Varsi on usein nelikulmainen. Lehdet ovat vastakkaisia ja tavallisesti hammaslaitaisia. Kukinto koostuu viuhkomaisista osakukinnoista, joissa on vastakohtaisia kukkia. Kukassa ei ole tavallisesti joutohedettä. Heteenponnen tapetumin solut ovat monitumaisia. Siitepöly on trikolpaattinen, eikä eksiini ole paksuuntunut itureikien läheltä. Sikiäin on kahden emilehden yhteenkasvettuma, ja vartalo on kaksihaarainen sekä usein gynobaasinen (kiinnittyy sikiäimen tyveen), luotti on huomaamaton. Sikiäimessä on neljä siemenaihetta emilehtien sisäsivuilla, ja niissä on 5–9 solukerroksen paksuinen kalvo eli integumentti. Hedelmä on avautumaton ja verhiöllinen; verhiö toimii leviämisen apuvälineenä; joskus hedelmä on mehevä. Siemen on ohutkuorinen.Stevens 2001–, viittaus 23.1.2015.

 Levinneisyys 
Huulikukkaiskasvien heimon levinneisyys on yleismaailmallinen.http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/maps/lamiaceaeweb.gif

 Luokittelu 
Huulikukkaiskasveja tunnetaan 7173 lajia, ja ne ryhmitellään 236 suvuksi ja seitsemäksi alaheimoksi.

 Symphorematoideae Briquet. Kasvit ovat liaaneja eli puuvartisia köynnöksiä; kukinto mykerömäinen; kukat tavallisesti säteittäisiä, verholehtiä 5–8, terälehtiä 5–16, heteitä 4–18, sikiäin epätäydellisesti kaksilokeroinen, siemenaiheet riippuvia; hedelmä kuiva tai lähes luumarjamainen. Sukuja kolme, lajeja 27 Intiassa, Sri Lankassa, Kaakkois-Aasiassa ja Malaijien saaristossa.
 Viticoideae Briquet. Usein puuvartisia; kukassa toisinaan heikosti kehittynyt mesiäinen; hedelmä luumarja. Sukuja 10, lajeja 376–526 enimmäkseen tropiikissa, erityisesti Kaakkois-Aasiasta Australiaan ulottuvalla alueella. Siveydenpuiden (Vitex) suvussa 250 lajia, suvussa Premna 50–200 lajia.
 Ajugoideae Kosteletzky. Kukat vastakohtaisia, säteittäisiä tai yksihuulisia; kukassa toisinaan mesiäinen; hedelmä pähkylä, harvoin luumarja. Sukuja 24, lajeja 1115 yleismaailmallisesti, erityisesti Kaakkois-Aasiasta Australiaan. Runsaslajisimmat suvut: kohtalonpensaat eli kohtalonköynnökset (Clerodendrum, 150 lajia), teurikat (Teucrium, 250 lajia), Aegiphila (120 lajia), tirskut (Rotheca, 50–60 lajia) ja akankaalit eli akanhuulet (Ajuga, 40–50 lajia).
 Prostantheroideae Luersson. Kukat tavallisesti säteittäisiä, 4–8-lukuisia. Sukuja 16, lajeja 317 Australiassa. Suurimmat suvut: ritvamintut (Prostanthera, 100 lajia), Hemigenia (50 lajia) ja Pityrodia (45 lajia).
 Nepetoideae Kosteletzky. Tavallisesti aromaattisia; vartalo gynobaasinen. Sukuja 105, lajeja 3675 kaikkialla maapallolla, erityisesti lauhkeassa vyöhykkeessä. Runsaslajisimmat suvut: salviat (Salvia, 900+ lajia), liisukat eli liisankukat (Plectranthus, 300 lajia), Hyptis (280 lajia), ajuruohot (Thymus, 220 lajia), kissanmintut (Nepeta, 200+ lajia), mäkimintut (Clinopodium, 100 lajia), Isodon (100 lajia), sirokit eli mikromeriat (Micromeria, 70 lajia), basilikat (Ocimum, 65 lajia), Platostoma (45 lajia), tuulenmintut (Aeollanthus, 40 lajia), Hedeoma (40 lajia), Lepechinia (40 lajia), meiramit (Origanum, 40 lajia), tiuhatähkät (Pycnostachys, 40 lajia).
 Scutellarioideae Caruel. Kukinto terttumainen; verhiö selvästi kaksihuulinen, pyöreäliuskainen; siemenet nystyisiä. Sukuja 5, lajeja 380 kaikkialla maapallolla. Vuohennokkia (Scutellaria) 360 lajia.
 Lamioideae Harley. Vartalo gynobaasinen. Hedelmä pähkylä. Sukuja 63, lajeja 1260 erityisesti Euraasiassa ja Afrikassa, eräät lajit kosmopoliitteja. Suurimmat suvut: pähkämöt (Stachys, 300 lajia), huppupaloyrtit (Phlomoides, 150–170 lajia), raudakit (Sideritis, 140 lajia), Leucas (100 lajia), paloyrtit (Phlomis, 50–90 lajia), patsulit (Pogostemon, 80 lajia), tähkämöt (Eremostachys, 5–60 lajia).

 Suvut 
http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/genera/lamiaceaegen.html

 Acanthomintha
 Achyrospermum
 Acinos – käenmintut
 Acrotome
 Acrymia
 Adelosa
 Aegiphila
 Aeollanthus – tuulenmintut
 Agastache – iisot
 Ajuga – akankaalit
 Ajugoides
 Alajja
 Alvesia
 Amasonia
 Amethystea – turkoosikukat
 Anisochilus
 Anisomeles
 Archboldia
 Asterohyptis
 Ballota – porrot
 Basilicum
 Becium
 Benguellia
 Betonica – pallepähkämöt
 Blephilia
 Bostrychanthera
 Bovonia
 Brazoria
 Bystropogon – pensasmintut
 Calamintha – käenmintut
 Callicarpa – helmimarjat
 Capitanopsis
 Caryopteris – rautaoksat
 Catoferia
 Cedronella – setronellat, ainoa laji setronella (C. canariensis)
 Ceratanthus
 Chaiturus
 Chamaesphacos
 Chaunostoma
 Chelonopsis
 Chloanthes
 Cleonia
 Clerodendrum – kohtalonpensaat eli kohtalonköynnökset
 Clinopodium – mäkimintut
 Colebrookea
 Collinsonia
 Colquhounia
 Comanthosphace – sutisuut
 Congea
 Conradina
 Cornutia
 Craniotome
 Cuminia
 Cunila
 Cyanostegia
 Cyclotrichium
 Cymaria
 Dauphinea
 Dicerandra
 Dicrastylis
 Dorystaechas
 Dracocephalum – ampiaisyrtit
 Drepanocaryum
 Elsholtzia – helttamintut
 Endostemon
 Eremostachys – tähkämöt (voidaan yhdistää huppupaloyrtteihin)
 Eriope
 Eriophyton
 Eriopidion
 Eriothymus
 Erythrochlamys
 Euhesperida
 Eurysolen
 Faradaya
 Fuerstia
 Galeopsis – pillikkeet
 Gardoquia
 Garrettia
 Glechoma – maahumalat
 Glechon
 Glossocarya
 Gmelina – jemanet
 Gomphostemma
 Gontscharovia
 Hanceola
 Haplostachys
 Haumaniastrum
 Hedeoma
 Hemiandra
 Hemigenia
 Hemiphora
 Hemizygia
 Hesperozygis
 Heterolamium
 Hoehnea
 Holmskioldia – mandariininhatut
 Holocheila
 Horminum – horminiat, ainoa laji horminia (H. pyrenaicum)
 Hosea
 Hoslundia – poimumarjat, ainoa laji Hoslundia opposita
 Huxleya
 Hymenocrater
 Hymenopyramis
 Hypenia
 Hypogomphia
 Hyptidendron
 Hyptis
 Hyssopus – iisopit
 Isodon
 Isoleucas
 Karomia
 Keiskea
 Kudrjaschevia
 Kurzamra
 Lachnostachys
 Lagochilus
 Lallemantia – kormikit
 Lamiastrum – keltapeipit (voidaan yhdistää peippeihin)
 Lamium – peipit eli herttapeipit
 Lavandula – laventelit
 Leocus
 Leonotis – leijonankorvat
 Leonurus – nukulat
 Lepechinia
 Leucas
 Leucosceptrum
 Lophanthus
 Loxocalyx
 Lycopus – rantayrtit
 Macbridea
 Madlabium
 Mallophora
 Marmoritis
 Marrubium – hurtanmintut
 Marsypianthes
 Meehania
 Melissa – melissat
 Melittis – melittikset,. ainoa laji mettisenmelittis (M. melissophyllum)
 Mentha – mintut eli tuoksumintut
 Meriandra
 Metastachydium
 Microcorys
 Micromeria – sirokit eli mikromeriat
 Microtoena
 Minthostachys
 Moluccella – kotilokukat
 Monarda – värimintut
 Monardella – rinnemintut
 Monochilus
 Mosla
 Neoeplingia
 Neorapinia
 Nepeta – kissanmintut
 Newcastelia
 Notochaete
 Ocimum – basilikat
 Ombrocharis
 Oncinocalyx
 Origanum – meiramit
 Orthosiphon
 Otostegia
 Oxera
 Panzerina
 Paralamium
 Paraphlomis
 Paravitex
 Peltodon
 Pentapleura
 Perilla – veripeipit, ainoa laji veripeippi (P. frutescens)
 Perillula
 Peronema
 Perovskia – piiskat (voidaan yhdistää salvioihin)
 Petitia
 Petraeovitex
 Phlomidoschema
 Phlomis – paloyrtit
 Phlomoides – huppupaloyrtit
 Phyllostegia
 Physopsis
 Physostegia – kellopeipit
 Piloblephis
 Pitardia
 Pityrodia
 Platostoma
 Plectranthus – liisukat eli liisankukat
 Pogogyne
 Pogostemon – patsulit
 Poliomintha
 Prasium – marjahuulikit, ainoa laji marjahuulikki (P. majus)
 Premna
 Prostanthera – ritvamintut
 Prunella – niittyhumalat
 Pseuderemostachys
 Pseudocarpidium
 Pseudomarrubium
 Puntia
 Pycnanthemum – vuorimintut
 Pycnostachys – tiuhatähkät
 Renschia
 Rhabdocaulon
 Rhaphiodon
 Rhododon
 Rosmarinus – rosmariinit
 Rostrinucula
 Rotheca – tirskut
 Roylea
 Rubiteucris
 Sabaudia
 Saccocalyx
 Salvia – salviat
 Satureja – kyntelit
 Schizonepeta
 Schnabelia
 Scutellaria – vuohennokat
 Sideritis – raudakit
 Solenostemon – kirjopeipit (voidaan yhdistää Coleus-sukuun)
 Spartothamnella
 Sphenodesme
 Stachydeoma
 Stachyopsis
 Stachys – pähkämöt eli saumapähkämöt
 Stenogyne
 Sulaimania
 Suzukia
 Symphorema
 Synandra
 Syncolostemon
 Tectona – tiikki (T. grandis) sukulaislajeineen
 Teijsmanniodendron
 Tetraclea
 Tetradenia – myskiyrtit
 Teucridium
 Teucrium – teurikat
 Thorncroftia
 Thuspeinanta
 Thymbra – tipakit
 Thymus – ajuruohot
 Tinnea
 Trichostema
 Tsoongia
 Vitex – siveydenpuut
 Viticipremna
 Volkameria – velhonpensaat
 Wenchengia
 Westringia – rosmikit
 Wiedemannia – peippiöt (voidaan yhdistää peippeihin)
 Wrixonia
 Zataria
 Zhumeria
 Ziziphora

 Mahdollisesti entisiä sukuja 
 tähkämöt (Eremostachys), voidaan yhdistää huppupaloyrtteihin
 keltapeipit (Lamiastrum), voidaan yhdistää peippeihin
 piiskat (Perovskia), voidaan yhdistää salvioihin
 kirjopeipit (Solenostemon), voidaan yhdistää Coleus-sukuun
 peippiöt (Wiedemannia), voidaan yhdistää peippeihin.

 Lähteet 
 Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. http://www.mobot.org/MOBOT/research/APweb/.


 Viitteet 

*
Luokka:Kasviheimot
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit