Kurt Schuschnigg

Kurt Alois Josef Johann Schuschnigg (14. joulukuuta 1897 Riva del Garda, Itävalta-Unkari – 18. marraskuuta 1977 Mutters, Itävalta) oli itävaltalainen poliitikko, joka seurasi 1934 murhattua Engelbert Dollfussia Itävallan diktatorisena johtajana. Hän joutui eroamaan tehtävistään maaliskuussa 1938, kun Itävalta liitettiin Adolf Hitlerin johtamaan natsi-Saksaan.

 Elämäkerta 
Schuschnigg syntyi Riva del Gardassa Itävalta-Unkarissa (nykyisin osa Italiaa) vuonna 1897 sotilassukuun, joka sai vuotta myöhemmin aatelisarvon. Nuori Schuschnigg taisteli ja jäi italialaisten vangiksi ensimmäisessä maailmansodassa. Sodan jälkeen monarkian romahduttua aatelisarvonsa jälleen menettäneestä Schuschniggista tuli lakimies Innsbruckissa. Hän liittyi kristillissosiaaliseen puolueeseen ja hänet valittiin kansallisneuvostoon (Nationalrat) vuonna 1927.

Schuschnigg nousi vuonna 1932 Engelbert Dollfussin johtaman hallituksen oikeusministeriksi, ja 1933 hänestä tuli lisäksi myös opetusministeri. Hajotettuaan parlamentin ja kiellettyään useimmat puolueet Dollfuss kuoli natsien vallankaappausyrityksessä heinäkuussa 1934, ja Schuschniggista tuli hänen seuraajansa diktaattorin valtuuksin. Schuschnigg laajensi huomattavasti Dollfussin perustamia toisinajattelijoiden vankileirejä, jo oikeusministerinä hän oli palauttanut kuolemantuomion ja määrännyt useita diktatuuria vastaan kapinoineita sosiaalidemokraatteja hirtettäviksi. Myös lehdistön sensuuri tiukentui Schuschniggin määräyksestä entisestään.

Helmikuussa 1938 Berchtesgadenin neuvotteluissa Adolf Hitler pakotti Schuschniggin ottamaan Itävallan natsijohtaja Arthur Seyss-Inquartin hallitukseensa. Schuschnigg yritti hillitä levottomuuksia kansanäänestyksellä, mutta Wehrmacht marssi Itävaltaan 12. maaliskuuta, päivää ennen maaliskuun 13. päivälle suunniteltua äänestystä. Natsit vangitsivat Schuschniggin, ja vangittuna hän pysyi vuoteen 1945 yhdysvaltalaisjoukkojen viimein vapautettua hänet.

Schuschnigg muutti Yhdysvaltoihin, missä hän toimi katolisen Saint Louisin yliopiston politiikan professorina vuosina 1948–1967 ja sai maan kansalaisuuden. Hän palasi vuonna 1968 Itävaltaan ja kuoli Muttersissa, Tirolissa vuonna 1977.

 Teokset 
 Dreimal Österreich (1937)
 Ein Requiem in Rot-Weiß-Rot (1947)
 Österreich, eine historische Schau (1948)
 Im Kampf gegen Hitler (1969)

 Katso myös 
 Austrofasismi

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

Luokka:Diktaattorit
Luokka:Itävallan liittokanslerit
Luokka:Itävallan ulkoministerit
Luokka:Oikeusministerit
Luokka:Opetusministerit
Luokka:Vuonna 1897 syntyneet
Luokka:Vuonna 1977 kuolleet