Tatuointi

pienois|Tatuointikone.
Tatuointi on ihon koristamista pysyvillä kuvioilla etenkin pistelemällä ihoon väriainetta. Sana tatuointi tulee tahitin kielen sanasta tatau, merkitä. Tatuointi on eräs kehonmuokkauksen ja kehotaiteen muoto.

 Historia 

Tatuointien historiaa on mahdotonta ajoittaa tarkkaan, mutta tatuoinnit on tunnettu eri kulttuureissa ympäri maailmaa vuosituhansien ajan. Esimerkiksi maailman parhaiten säilyneellä kivikautisella ihmisruumiilla, vuonna 1991 Alpeilta löytyneellä 5300 vuotta vanhalla jäämies Ötzillä, oli tatuointeja.

Japanissa tatuoinnilla on pitkät perinteet. Nykyajan Japanissa tatuoinnit usein yhdistetään rikolliseen Yakuzaan, jonka jäsenillä on usein lähes koko vartalon peittävät tatuoinnit, jotka saa juuri ja juuri piiloon vaatteiden alle.

Euroopassa tatuointeja harrastivat esimerkiksi keltit. Tatuoinnit palasivat Eurooppaan löytöretkeilijöiden mukana 1600- ja 1700-luvuilla. Merimiehet antoivat alkuasukkaiden tatuoida itseään ja toivat Eurooppaan myös tatuoituja alkuasukkaita esiteltäviksi. 1800-luvulla tatuoinnit olivat muotia Euroopan kuninkaallisten keskuudessa, esimerkiksi Tanskan kuninkaalla Frederikillä oli tatuointi. 1920-luvulla tatuointien suosio laski länsimaissa, ja niitä harrastivat lähinnä rikolliset ja merimiehet.

Uudelleen tatuoinnit alkoivat nousta suosioon 1960- ja 70-luvuilla. 1990-luvulla tatuoinnista tuli jopa trendi. Tällöin niin sanotut tribaalikuviot tulivat muotiin. Ne ovat yleensä mustia ja eivät varsinaisesti esitä mitään. Muita suosittuja kuva-aiheita olivat niin sanotun vanhan koulukunnan kuvat eli perinteiset ruusut, pantterit ja muut esittävät selkeät kuviot sekä niin sanotut musta ja harmaa -kuvat. Suomen ensimmäiset viralliset tatuointiliikkeet avattiin vuonna 1987.

 Tatuointi merkitsemis- ja rangaistusvälineenä 

Tatuoinnilla on eri maissa myös merkattu muun muassa sotilaita, prostituoituja ja vankeja.  Esimerkiksi Natsi-Saksassa keskitysleirivangit merkittiin numerotatuoinnilla.  Toisen maailmansodan aikana saksalaiset SS-sotilaat merkittiin tatuoimalla heidän veriryhmänsä käteen. Irezumi oli Japanissa feodaaliajalla tuomitulle rikolliselle suoritettu rangaistustatuointi. Asiantunteva henkilö saattoi käsivarren tatuoinnista lukea henkilön rikoshistorian ja asiaa tuntematonkin näki heti, että kyse oli tuomitusta ja rangaistusta rikollisesta. Irezumi antoi kantajalleen pysyvän rikollisen leiman ja johti usein tatuoidun ajautumiseen yhteiskunnan ulkopuolelle, kokopäiväiseksi rikolliseksi.

 Tatuoinnin tekeminen 

Varhaisimmat tatuoinnit on luultavasti tehty terävällä neulalla. Japanissa perinteinen tatuointi tehdään nykyisinkin terävällä bambupiikillä. Tatuoitaessa neula uppoaa yleensä enimmillään kahden millimetrin syvyyteen. Nykyään tatuoinnit tehdään länsimaissa tarkoitukseen suunnitellulla sähköisellä tatuointikoneella. Sen keksi Samuel O’Reilly vuonna 1891 ja sen toimintaperiaate on nykyäänkin lähes samanlainen kuin alkuaikoina, eli sähkömagneettiset kelat liikuttavat neulaa nopeasti edestakaisin.

pienois|Tatuoinnin teko.
Tatuointi voi olla minkä muotoinen tai -kokoinen tahansa, pelkästä pisteestä aina koko vartalon peittävään tatuointiin. Tatuoinnin hinta määräytyy sen koon, eri värien lukumäärän ja sen tekemiseen tarvittavan ajan mukaan, eli pieni ja nopeasti tehtävä kuvio tulee halvemmaksi kuin iso ja yksityiskohtainen kuva. Tatuoinnin värit haalistuvat vuosien saatossa, erityisesti suorassa auringonvalossa. Jotta tatuoinnin värit pysyisivät kirkkaina, tatuoinnit tulisi värjätä uudelleen tatuoijalla 10–15 vuoden välein. Tatuoinnin haalistuminen ja kuvan yksityiskohtien ja ääriviivojen ”pehmeneminen” on kuitenkin hyvin yksilöllistä ja sidoksissa siihen, missä paikassa tatuointi on. Siinä missä toisen tatuointi kestää 20 vuotta hyvännäköisenä, toisen kuva voi ruveta haalistumaan jo viiden vuoden jälkeen. Aurinkorasvan käyttämistä kesäisin suositellaan, jos tatuointi on sellaisessa paikassa, että se altistuu paljon auringon paahteelle.

Tatuointikuva saatetaan suunnitella itse tai tatuointiliikkeessä valitaan mallikansioista haluttu kuva. Monet liikkeet suunnittelevat kuvan asiakkaan toiveiden mukaan, ja luonnosten ja suunnitelmien laatimiseen suositellaan käyttämään aikaa hyvän lopputuloksen saavuttamiseksi. Iholle pitää piirtää tai jäljentää siirtokuva ääriviivoista ennen tatuoimista. Siirtokuvan tai suoraan iholle piirrettävän luonnoksen asettelun aikana tatuoitava ihoalue on pidettävä mahdollisimman luonnollisessa asennossa, jotta kuvaan ei tulisi vääristymiä ihon venymisen takia. Itse tatuoimisen aikana ihoa taas pitää venyttää, jotta väri tarttuu paremmin, neula menee oikeaan syvyyteen ja neula ei ”tartu” ihoon kiinni. Iän ja raskauden myötä iho voi venyä tai kutistua etenkin vatsan seuduilta, mikä aiheuttaa myös tatuoinnin venymistä tai kutistumista. Jos tatuointiin tulee rankan painonvaihtelun seurauksena arpia tai venyneitä alueita, joista väri on kadonnut lähes kokonaan, voidaan tällaiset kohdat kuitenkin helposti korjata jälkikäteen. Muutenkin tatuointien tekeminen parantuneiden arpien päälle onnistuu useimmiten oikein hyvin. Tatuointia käytetäänkin keinona peittää ja häivyttää vanhoja arpia, palovammoja ja muita pienempiä tai isompia ihon pinnassa olevia kauneusvirheitä.

Tatuointia tehtäessä iho tottuu yleensä nopeasti tatuointineulaan, mutta mikäli tehtävä kuva on isokokoinen ja sen tekemiseen menee aikaa, voi tatuoitavaa kohtaa lopulta alkaa särkeä. Kivun kokeminen on jälleen kerran hyvin yksilöllistä, ja tatuoinnin ottamisen tuskallisuus riippuu myös hyvin paljon kehon osasta, johon tatuointia tehdään. Koettuun kipuun vaikuttaa myös, kuinka lähellähermoratoja tatuoitava alue on.

 Tatuoinnin terveysriskit 

 Syöpäriski 

Tatuointien on havaittu lisäävän iho- ja imusolmukesyöpien riskiä. Sairastumisen riski on sitä suurempi, mitä suurempi tatuointi on. Koon lisäksi syöpäriski kasvaa sitä mukaa, mitä kauemmin tatuointi on ollut iholla. Suurin riski liittyy mustaan tatuointiväriin.

 Tatuointihaavan tulehdus ja allergiset reaktiot 

Tatuointi on avohaava, ja se paranee ihotyypistä riippuen kahden–viiden viikon kuluessa.

Tatuoinnit saattavat aiheuttaa allergisia reaktioita. Etenkin raskaana olevien sekä ihotautia tai muuta sairautta potevien tulisi olla tietoisia tatuointeihin liittyvistä haittavaikutuksista.

 Tatuointivärit 

Turvallisuus- ja kemikaalivirasto (Tukes) ja kuntien terveydensuojeluviranomaiset valvovat tatuointipalveluiden turvallisuutta. Euroopan unionissa tatuoinneissa käytettävien väriaineiden on tullut olla  kemikaalilainsäädännön mukaisia vuodesta 2022 alkaen.

 Eettisyys 

Tatuointeja ei suositella tehtäväksi alle 18-vuotiaille. Suomen laki ei suoranaisesti kiellä tekemästä alle 18-vuotiaalle tatuointia. Joissakin liikkeissä tatuointeja ei tehdä alaikäisille lainkaan, toisissa vaaditaan vähintään vanhempien kirjallinen lupa ja joissain vanhemman on oltava nuoren mukana.

Kaikissa liikkeissä ei suostuta toteuttamaan kaikkia ehdotuksia, esimerkiksi kasvoihin tehtävää tatuointia tai loukkaavia kuvioita. Kasvojen pinnalla on myös hyvin paljon hermoja, jotka voivat helposti vaurioitua kuvaa tehdessä.

Monet henkilöt eivät hyväksy tatuointeja. Tämä voi joissakin tapauksissa, varsinkin asiakaspalvelutehtävissä, muodostua esteeksi esimerkiksi työnsaannille, mikäli tatuointi on näkyvässä paikassa. Joidenkin mielestä tatuoinnit rikkovat ihmiskehon kauneuden ja sopusoinnun.

 Tatuoinnin poisto 

Archives of Dermatology -lehdessä vuonna 2008 julkaistun tutkimuksen mukaan tatuoinneista halutaan päästä eroon myöhemmällä iällä, koska niiden koetaan kuuluvan menneeseen elämään ja nuoruuteen. Noin neljänneksellä 18–30-vuotiaista yhdysvaltalaisista on tatuointi. Arviolta noin viidennes tatuoinnin ottaneista on tyytymätön tatuointiinsa, mutta vain kuusi prosenttia päättää poistattaa ihokuvionsa. Kaksi kolmasosaa tatuoinnin poistajista on naisia. Syy, miksi naiset poistattavat tatuointejaan herkemmin kuin miehet on häpeän tunne tai kielteiset huomautukset sekä vaikeus peittää tatuointi vaatteilla. Tutkijoiden mukaan naisten tatuointeja ei vielä nykyisinkään hyväksytä samalla tavoin kuin miesten tatuointeja. Tähän viittaa heidän mielestään myös se, että naiset ottavat yhä tatuointinsa suojattuihin paikkoihin.

Pienet tatuoinnit voidaan poistaa leikkaamalla iho pois tatuoinnin kohdalta. Tämän jälkeen ympärillä oleva iho venytetään ja ommellaan tikeillä kiinni. Vielä noin kämmenen kokoisen kuvan verran voidaan ihoa venyttää, mutta sitä suuremmat tatuoinnit tarvitsevat ihonsiirron toisaalta kehosta ja huomattavasti vaativamman kirurgisen operaation. Leikkauksella pystytään poistamaan tatuointi täydellisesti, mutta sen seurauksena ihoon jää aina arpi.

Toinen tapa poistaa tatuointi on ihon ”hiominen” hiilidioksidilaserilla. Tulokset riippuvat siitä miten syvällä muste ihossa on. Hiilidioksidilaserilla voidaan poistaa vain tasaisesti tehtyjä tatuointeja, joten piikeillä tehdyt tatuoinnit täytyy poistaa muulla tavalla. Hiilidioksidilaser jättää ihoon arven, joka saattaa olla pahakin. Värilaser on poistomenetelmistä tehokkain ja kallein, koska jokaisen eri värin poistoon tarvitaan oma laitteensa ja ne ovat harvinaisia.

Tatuointeja poistavat lähinnä yksityiset sairaalat ja poikkeuksetta tatuoinnin poiston hinta on moninkertainen sen ottamiseen verrattuna. Tatuointiinsa kyllästynyt saattaa teettää sen päälle uuden tatuoinnin.

 UV-tatuoinnit 

On myös mahdollista teettää UV-valossa loistavia tatuointeja, jolloin ihon alle tatuoidaan sitä varten valmistettua erikoismustetta, jota on saatavissa monissa eri väreissä. UV-tatuoinnit ovat käytännössä lähes näkymättömiä auringonvalossa, mutta niitä voidaan yhdistää tavallisiin tatuointeihin, jolloin niistä muodostuu yksi suuri kokonaisuus. Tatuointikone voi kuitenkin jättää pieniä arpia ihoon. UV-valoja, joissa tatuoinnit näkyvät, on esimerkiksi joissakin yökerhoissa.

Useita UV-musteita on epäilty karsinogeeneiksi sekä allergeeneiksi. UV-musteen tunnettuja haittavaikutuksia ovat kutina ja ihottuma. Mahdollisista sivuvaikutuksista ja työskentelyvaiheen vaikeuksista johtuen monet tatuoijat kieltäytyvät työskentelemästä UV-musteilla.

 Millaisia tatuoidut ovat 

Tatuointi kertoo lyhytnäköisyydestä ja impulsiivisuudesta. Tutkijat selittävät tätä sillä, että henkilö valitsee välittömän tatuointihalun ja pitkän aikavälin ura- ja muiden haittojen välillä. Tatuoidut ovat useammin työttömiä ja matalatuloisia, mutta tämä selittyy koulutuksella, ammatilla ja terveystekijöillä. Heillä on alempi tuntipalkka, mutta tämäkin selittyy muilla muuttujilla, kuten koulutus, riskitaipumus ja rikoshistoria. Tutkimuksen perusteella tatuoidut yliarvioivat sitä, miten hyväksyttyjä tatuoinnit ovat.

Tatuoinnit, etenkin näkyvät ja offensiiviset, ovat tilastollisesti yhteydessä mielenterveysdiagnooseihin, univaikeuksiin ja riskikäyttäytymiseen. Tatuoinnit ovat tilastollisesti yhteydessä heikentyneeseen mielenterveyteen ja sensaatiohakuiseen käyttäytymiseen.

Tatuoinneilla on voimakas yhteys poikkeavuuksiin, persoonallisuushäiriöihin ja rikollisuuteen. Tatuointeja ja rikoksia ennustavat samat riskitekijät, persoonallisuuspiirteet ja rikollinen elämäntapa. 

Monet rikollisjengit, kuten Venäjän mafia ja Japanin yakuza yhdistetään voimakkaasti tatuointeihin.

 Demografia 

Saksalaistutkimuksessa useimmin tatuointeja ottivat 25–34-vuotiaat miehet, lävistyksiä 14–24-vuotiaat naiset. Tatuointeja oli 8,5 %:lla väestöstä, lävistyksiä 6,5 %:lla.

 Katso myös 
 Arpeuttaminen
 Hand poke
 Henna (väriaine)
 Vankilatatuointi

 Lähteet 

 Kirjallisuutta 







 Aiheesta muualla 


 Itkonen, T. I.: Sotamaalaus ja tatuointi. Luonnonkansojen aatelis- ja arvomerkeistä merimiesten ankkurinkuviin. Hakkapeliitan joulu 1.12.1934, s. 39, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot.
 Moilanen, Ulla & Maaranen, Nina: Muinaiset tatuoinnit – Vartalon värjäämisen historiaa. Kalmistopiiri 17.5.2021.

 Pitkätukka-Harry tatuoi. Kuva 1.12.1937, nro 5, s. 33, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot.


Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit