Vadelma

Vadelma ( Rubus idaeus), myös punavadelma, vattu tai vatukka, on hyönteispölytteinen, monivuotinen vatukoihin kuuluva puolipensas. 

Vadelmasta on jalostettu puutarhavadelmaksi kutsuttuja viljelyyn sopivia muotoja, jonka marjat ja sato ovat suurempia kuin villivadelmalla. Tavallisimpia lajikkeita ovat Muskoka ja Ottawa. Puutarhavadelman marja voi olla myös keltainen. Keltainen puutarhavadelma maistuu yleensä makealta ja miedolta.

Vadelmalla on kaksivuotiset, piikikkäät, toisena vuonna kukkivat versot. Tästä tekee poikkeuksen eräs jalostuksen tuloksena syntynyt syksyllä marjova lajike, joka tuottaa satoa ensimmäisen vuoden versoihin.

 Ulkonäkö ja koko 
pienoiskuva|Marja
pienoiskuva|Marja (puolittunut)
pienoiskuva|Marjoja
Vadelmapensas voi kasvaa noin kaksi metriä korkeaksi. Vadelman varsi on yleensä piikikäs. Sen vihreät lehdet ovat sahalaitaisia. Vadelman kukka kasvaa noin yhden senttimetrin kokoiseksi ja on normaalisti vihertävänvalkoinen. Itse marja on monen pienen yhteenkasvaneen luumarjan muodostama kerrannaisluumarja. Väriltään se on kypsänä tummanpunainen. Villivadelmasta on olemassa myös harvinainen valkoinen värimuoto.

 Levinneisyys ja elinympäristö 
Tyypillisiä vadelman kasvupaikkoja luonnossa ovat hakkuuaukeat ja ojan vierustat. Vadelmaa kasvaa myös kallioilla ja typpipitoisilla alueilla. Se ei kuitenkaan kestä puiden kanssa kilpailua, vaan katoaa metsän varttuessa. Vadelma on yleinen koko Suomessa lukuun ottamatta pohjoisinta Lappia, missä se on harvinainen.

 Käyttö ravintona 
Vadelmissa eli vadelmapensaan marjoissa on runsaasti sokeria varsinkin aurinkoisina kesinä. Hedelmähappoja vadelmassa on kohtalaisesti. Kivennäis- ja hivenaineista vadelmassa esiintyy runsaasti etenkin magnesiumia ja mangaania. 

Vadelmia käytetään tuoreeltaan sekä mehuina ja hilloina. Niistä valmistetaan myös  kiisseliä, viinejä, liköörejä sekä siirappia ja viinietikkaa. Makeisissa ja kosmeettisissakin tuotteissa käytetään vadelmia. Vadelman lehdistä voi tehdä teetä, ja niitä voi kerätä jo nuppuisina keväällä salaattien sekaan ja ruokien koristeeksi. Myös nuoria kuivattuja kevätversoja voi hyödyntää. Teenä lehtiä käytetään joko tuoreena, kuivattuna tai hiostettuna. Hiostus sopii erittäin hyvin vadelmalle ja tuo esille uusia aromeja. Lehdissä on C-vitamiinia 400 mg per 100 g, venäläisissä tutkimuksissa jopa kaksinkertaisesti tämä määrä. Lehtiä voi kerätä ensimmäisen vuoden versoista koko kesän mutta toisen vuoden versoista viimeistään kukinnan aikana.

 Vadelman tuholaisia 
 Vattukoi (Lampronia rubiella)
 Vattukuoriainen (Byturus tomentosus)
 Vattukärpänen (Pegomya rubivora)
 Vattukärsäkäs (Anthonomus rubi)
 Vatunvarsisääski (Thomasiniana theobaldi)

 Ravintoainesisältö 
100 grammaa tuoreita vadelman marjoja sisältää ravintoaineita keskimäärin:

Valkuaisaineet 0,9 g
A-vitamiini (RE) 2,2 µg
B1-vitamiini 0,03 mg
B2-vitamiini 0,05 mg
B3-vitamiini eli niasiiniekvivalentti 0,8 mg
B5-vitamiini eli pantoteenihappo 0,24 mg
B6-vitamiini 0,09 mg
C-vitamiini 24 mg
E-vitamiini (a-TE) 1,10 mg
H-vitamiini eli biotiini 1,9 µg
Fosfori 37 mg
Kalium 210 mg
Kalsium 33 mg
Koboltti 3 µg
Kromi 2 mg
Kupari 120 mg
Magnesium 25 mg
Mangaani 1,1 mg
Molybdeeni <10 mg
Pii 2 mg
Rauta 1,1 mg
Rikki 18 mg
Sinkki 0,43 mg

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Vadelma (punavadelma) (Rubus idaeus)
 Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Vadelma (Rubus idaeus)
 Luontoportti: Vadelma (Rubus idaeus)
 Pohjolan kasvien pauloissa: Rubus idaeus – vadelma, punavadelma
 Kasviatlas 2021: Vadelman eli punavadelman levinneisyys Suomessa.
 Yrttitarha: Vadelma (Rubus idaeus)
 Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskus: Vadelman tuholaisia
 UniProt: Taxonomy - Rubus idaeus 
 Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Rubus idaeus 
 Food Component Database (FooDB): Red raspberry (Rubus idaeus) 
 Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Rubus idaeus (raspberry) 
 Pherobase: Floral volatiles of Rubus idaeus  

Luokka:Vatukat
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit