Leevi Madetoja

Leevi Antti Madetoja []Made-sanan murteellisesta muodosta madet: Nimen alkuperä. (17. helmikuuta 1887 Oulu – 6. lokakuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä, kapellimestari, kirjoittaja ja opettaja.

Suomessa Madetoja on klassisen musiikin suuria säveltäjänimiä. Hänellä on keskeinen asema Jean Sibeliuksen jälkeisessä suomalaisessa musiikissa sukupolvensa ehkä hienoimpana myöhäisromantikkona. Madetojan musiikille on leimallista tietty kahtalaisuus. Yhtäältä siinä on selvä suomalaiskansallinen sävy, jollaiseksi koetaan hänen musiikkinsa usein melankolinen pohjavire. Toisaalta siinä on ranskalaiseksi miellettyä hienostuneisuutta ja jopa eleganssia.

Jean Sibelius ilmeisesti arvosti Madetojaa eniten itsensä jälkeen tulleista suomalaisista myöhäisromantikoista. Hän kuului Sibeliuksen harvoihin yksityisiin sävellysoppilaisiin. Madetojalla oli myös koulukuntaa luova vaikutus. Ruotsalainen musiikkihistorioitsija Bo Wallner on puhunut monista 1930-luvulla debytoineista suomalaisista säveltäjistä jälkimadetojalaisuuden edustajina.

Elämä
Madetoja syntyi Oulussa köyhään kotiin, eikä merimiesisä ehtinyt nähdä poikaansa ennen menehtymistään Amerikassa. Isän kuoleman jälkeen vastuu perheestä jäi kokonaan äidille, mutta siitä huolimatta hän pystyi kauppa-apulaisen palkallaan kouluttamaan Leevin ja tätä kaksi vuotta vanhemman isoveljen. Madetoja muisteli myöhemmin, että lämmin ateria syötiin kotona vain sunnuntaisin, jolloin äidin ei tarvinnut olla työssä. Lapsuuskodin syvää uskonnollisuutta kuvaa, että Leevi sai nimensä Lapin profeetaksi kutsutun Lars Levi Laestadiuksen mukaan.Similä, Markus: Rakkaimmat joululaulut ja niiden tekijät, s. 37–38. Jyväskylä: Gummerus, 2014.

Madetoja kirjoitti ylioppilaaksi Oulun suomalais-klassillisesta lyseosta 1906. Koulussa ollessaan hän lauloi koulun kuorossa, johti toverikunnan kuoroa ja opiskeli itsenäisesti viulun- ja pianonsoittoa, joskin hänen pääsoittimenaan oli kantele. Hän opiskeli Helsingin musiikkiopistossa (nyk. Sibelius-Akatemia) ja Helsingin yliopistossa vuosina 1906–1910 Armas Järnefeltin, Erik Furuhjelmin sekä Jean Sibeliuksen johdolla. Madetoja suoritti lisäksi opintoja Pariisissa ja Wienissä.

Vaikka Madetoja lähti Oulusta heti kirjoitettuaan ylioppilaaksi vuonna 1906, hänellä oli kuitenkin vahvasti pohjalainen identiteetti, ja tätä kuvastaa myös säveltäjän pääteoksiin luettava ooppera Pohjalaisia (1923). 

Madetoja toimi kapellimestarina Viipurissa 1914–1916 sekä tätä ennen yhdessä Toivo Kuulan kanssa Kotimaisen Orkesterin apulaiskapellimestarina. Hän oli myös Helsingin Sanomien musiikkiarvostelija, Helsingin yliopiston musiikinopettaja ja Teoston puheenjohtaja.

Madetoja kuului Pohjois-Pohjalaiseen Osakuntaan, jonka toiminnassa hän tutustui Etelä-Pohjalaisen Osakunnan jäseneen Toivo Kuulaan. Tämän kansallisromanttisen vaikutuksen innoittamana Madetoja keräsi pohjoispohjalaisia kansanlauluja kotimaakunnastaan vuosina 1907–1909. Madetojan säveltäessä musiikkia osakuntatoveri Eino Leinon näytelmään hän tutustui puolestaan tulevaan vaimoonsa, runoilija L. Onervaan. He olivat avioliitossa vuodesta 1913, joskin Leino kuului suhteeseen kolmantena pyöränä kuolemaansa asti. Madetoja alkoholisoitui Leinon ja Onervan tapaan, ja kuoli sydämen vajaatoimintaanOulun kaupunki: Kirjastolinkit: Katujen kitkijästä säveltäjämestariksi Helsingissä 60-vuotiaana. Hänen tuotteliaisuutensa kääntyi viimeisinä vuosina laskuun.

Madetoja asui puolisonsa kanssa muun muassa Etu-Töölössä, Lallukan taiteilijakodissa (Helsinki, Apollonkatu 13). Talo on rakennettu vuonna 1933.

Madetoja on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin. Hänen viereensä haudattiin 25 vuotta myöhemmin hänen puolisonsa L. Onerva.Voitto Viro: Vanha hautausmaa: Helsingin Hietaniemen hautausmaan opas (2. painos), s. 71. Helsinki: Otava, 1993. . Leevi Madetoja testamenttasi tekijänoikeustulonsa Suomen Säveltaiteilijain Liitolle ja testamentin mukaan tekijänoikeustulot on käytettävä "Leevi Madetojan teosten painattamista varten sekä, sitten kun tämä tarkoitus on toteutettu joko tämän jälkisäädöksen tai muiden samanlaisten rahastojen avulla, yleensä suomalaisen musiikin, etupäässä laajempien teosten, painattamista varten." Suomen Säveltaiteilijain Liiton toiminnan hiivuttua 1970-luvulla Madetojan testamenttirahasto siirtyi Suomen Säveltäjät ry:n hallintaan.

Musiikki
Madetojan musiikissa suomalaiseen syvämietteisyyteen yhdistyy onnistuneesti ranskalainen kuulaus ja soinnin hienostuneisuus. Madetojan teoksissa ei useimmiten ole näyttäviä ulkoisia eleitä, mutta ne luovat oman persoonallisen, kauniin ja hienosyisen sisäisen maailmansa. Säveltäjä aloitti kansallisromantikkona, mutta ammensi musiikkiinsa pian vaikutteita nykytaidemusiikista ja pohjalaisesta musiikkikielestä. Psykologinen ote musiikilliseen kerrontaan kuvastuu useissa teoksissa, kuten Kuoleman puutarha (op. 41), oopperassa Juha (op. 74) ja baletissa Okon Fuoko (op. 58).http://www.ouka.fi/kirjasto/musaoulu/taidemusa/leevi_madetoja/leevi_madetoja.htm 

Henkisistä asioista kiinnostunut Madetoja sävelsi myös laulun "Mestarin jalkain juuressa" intialaisen filosofin, Krishnamurtin tekstiin.Suomen Teosofisen seuran julkaisema vihkonen: At The Feet of The Master, Mestarin jalkain juuressa, Vid Mästarens fötter (Alcyone). Choir-unisono, with piano accompaniment composed for the Theosophical Society 50 years jubilee convention by Leevi Madetoja. Vuoden 1987 virsikirjassa Madetojan sävellyksiä ovat virret 142 ja 626. Hänen tunnettuihin hengellisiin sävellyksiinsä kuuluvat myös laulu "Kotihin mielin" Hilja Haahden runoon ja joululaulu "Arkihuolesi kaikki heitä" Alpo Noposen runoon. Viimeksi mainittua sävellystään Madetoja piti itse niin onnistuneena, että hän ehdotti sitä itse jopa virreksi, tosin virsikirjassa jo olleen ruotsalaisen virren sanoin.

Muistomerkit
Oulussa on kuvanveistäjä Aarre Aaltosen vuonna 1962 tekemä Leevi Madetojan patsas. Helsingissä toimiva Madetoja-säätiö on perustettu 1997. Suomen Säveltäjät ry on jakanut vuodesta 1988 lähtien Madetoja-palkintoja suomalaisen nykymusiikin esittäjinä ansioituneille muusikoille. Helsingin Pukinmäkeen nimettiin vuonna 1974 Madetojanpolku ja Madetojankuja.Helsingin Sanomat 6.4.2008. Oulussa toimivat Madetojan musiikkilukio sekä Oulun musiikkikeskuksen pääsali Madetojan sali ovat myös saaneet nimensä säveltäjältä. 

Madetoja-kilpailut
Leevi Madetoja -pianokilpailu on yksi keskeisimmistä klassisen musiikin alalla järjestettävistä kilpailuista Suomessa. Sitä isännöi Oulun seudun ammattikorkeakoulu kolmen vuoden välein.

Niin ikään Madetojan nimeä kantaa Suomessa noin viiden vuoden välein järjestettävä mieskuorolaululle omistettu, Suomen Mieskuoroliiton järjestämä Kansainvälinen Leevi Madetoja -mieskuorokilpailu. Kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1989 Turussa. Seitsemäs kilpailu käytiin Helsingin Musiikkitalossa 27. marraskuuta 2021 kansainvälisessä, kansallisessa ja katselmussarjassa.

 Sävellyksiä 


 Näyttämöteoksia 
 Pohjalaisia op. 45 (3-näytöksinen ooppera Artturi Järviluoman julkaiseman ja Anton Kankaan kirjoittaman näytelmän pohjalta, kantaesitys Suomen Kansallisoopperassa 25. lokakuuta 1924) (siitä sovitettu orkesterisarja op. 52)
 Okon Fuoko op. 58 (1-näytöksinen balettipantomiimi Poul Knudsenin librettoon, kantaesitys Suomen Kansallisoopperassa 15. helmikuuta 1930) (siitä sovitettu orkesterisarja)
 Juha op. 74 (3-näytöksinen ooppera Juhani Ahon romaanin ja Aino Acktén libreton pohjalta, kantaesitys Suomen Kansallisoopperassa 17. helmikuuta 1935)
 musiikkia lukuisiin näytelmiin

 Orkesteriteoksia 
 Sinfonia nro 1 F-duuri op. 29 (1916)
 Sinfonia nro 2 Es-duuri op. 35 (1918)
 Sinfonia nro 3 A-duuri op. 55 (1926)
 Sinfoninen sarja op. 4 (1909) (siitä Elegia jousille)
 Konserttialkusoitto op. 7 (1911)
 Tanssinäky op. 11 (1911/19)
 Kullervo (sinfoninen runo) op. 15 (1913)
 Huvinäytelmäalkusoitto op. 53 (1923)
 Maalaiskuvia op. 77 (1936; musiikkia elokuvaan Taistelu Heikkilän talosta)

 Kamarimusiikkia 
 Pianotrio e-molli op. 1 (1909)
 Sonatiini viululle ja pianolle op. 19 (1913)
 Kuoleman puutarha pianolle op. 41 (1918)
 Lyyrillinen sarja sellolle ja pianolle op. 51 (1922)
 lukuisia pieniä teoksia viululle ja pianolle, mm. op. 3, op. 14 ja op. 38
 lukuisia pieniä teoksia pianolle, mm. op. 12, op. 21, op. 31, op. 34 ja op. 65

 Kantaatteja 
 Merikoski op. 10 (V. A. Koskenniemi, 1911)
 Promootiokantaatti op. 22 (Ernst Knape, 1914)
 Sammon ryöstö op. 24 (Kalevala / 42. runo, 1915)
 Marian murhe op. 27b (Stabat mater -teksti, 1917)
 Aslak Smaukka op. 37 (Larin-Kyösti, 1917)
 Väinämöisen kylvö op. 46 (Kalevala / 2. runo, 1920)
 Elämän päivät op. 47 (V. A. Koskenniemi, 1920)
 Planeettain laulu op. 59 (V. A. Koskenniemi, 1927)
 Lux triumphans op. 63 (Otto Manninen, 1928)
 Tampere-kantaatti op. 70 (Lauri Pohjanpää, 1929)
 Karitsan lippu op. 73 (Lauri Pohjanpää, 1934)
 Väinämöisen soitto op. 76 (Kalevala / 41. ja 44. runo, 1935)
 Lauluseppele op. 78 (Lauri Pohjanpää)

 Kuorolauluja 
 Mieskuorolle 
 Op. 8
 Op. 23 (esim. Suvi-illan vieno tuuli, Leino, Hämärän ääniä, Larin-Kyösti)
 Op. 33 (esim. Kaunehin maa, Gripenberg)
 Op. 39
 De profundis op. 56 (myös sekakuorolle)
 Op. 62 (esim. Hiiren peijaat, Kanteletar)
 Op. 66 (esim. Kuljen, soittoniekat myötä, Petőfi)
 Op. 81

 Sekakuorolle 
 Op. 13 (esim. Onnelliset, Kivi)
 Op. 30 (esim. Ei mitään multa puutu, psalmi 23)
 Op. 50 (esim. Sypressiportilla, L. Onerva)
 Kolme suomalaista kansanlaulua op. 57
 Integer vitae op. 72 (Horatius)
 Op. 82 (esim. Vanha luostari, L. Onerva)

 Yksinlauluja 
 Op. 2 (esim. Tähtitaivas, Topelius)
 Op. 9 (esim. Yrtit tummat, Tule kanssani, L. Onerva)
 Op. 16
 Suomalaisia kansanlauluja op. 18
 Op. 25
 Op. 26
 Romance sans paroles op. 36 (Verlaine)
 Op. 44 (esim. Far, hvor flyver svanerne hen, Holstein)
 Op. 60 (esim. Heijaa, heijaa, L. Onerva)
 Syksy, laulusarja op. 68 (L. Onerva)

 Palkinnot ja tunnustukset 
Professorin arvonimi 1937
Suomen Säveltäjien kunniajäsen 1947
 Suomen Kulttuurirahaston kunniapalkinto 1947
Kalevalan riemuvuoden stipendi 1936
Valtion säveltäjäeläke 1919
Ruotsin Kuninkaallisen musiikkiakatemian jäsen

Lähteet

Kirjallisuutta
Karjalainen, Kauko: Leevi Madetojan oopperat Pohjalaisia ja Juha: Teokset, tekstit ja kontekstit. Studia musicologica Universitatis Helsingiensis, 2. Helsinki: Helsingin yliopiston musiikkitieteen laitos, 1991. .
 Lappalainen, Seija & Salmenhaara, Erkki: Leevi Madetojan teokset. Helsinki: Suomen säveltäjät, 1987. .
 Makkonen, Anna & Tuurna, Marja-Leena: Yölauluja – L. Onervan ja Leevi Madetojan kirjeitä 1910–1946. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2006. .
 Poroila, Heikki: Pohjalainen rapsodia : Leevi Madetojan temaattis-bibliografinen teosluettelo. Helsinki : Honkakirja, 2024. .
 Salmenhaara, Erkki: Leevi Madetojan kauneuden filosofiasta. Tampere: Suomen filosofinen yhdistys, 1990.
 Salmenhaara, Erkki: Leevi Madetoja. Helsinki: Tammi, 1987. .

 Tuukkanen, Kalervo: Leevi Madetoja: Suomalainen säveltäjäpersoonallisuus. Porvoo: WSOY, 1947.

 Aiheesta muualla 

 Leevi Madetoja -sivusto. Madetoja-säätiö.
 Poroila, Heikki: Yhtenäistetty Yhtenäistetty Leevi Madetoja (koko sävellystuotanto listattuna suomalaisia tiedonhakijoita ajatellen). Viitattu 20.7.2015.
 Pohjoista musiikkia: Leevi Madetoja.  
 Leevi Madetoja Ylen Musiikin syntymäpäiväkalenterissa.

 Kaksi liekkiä, Suomen Kuvalehti, 29.10.1927, nro 44, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
 Säkeiden ja sävelten koti Bodom-järven rannalla, Suomen Kuvalehti, 12.11.1932, nro 46, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
  E. Katila : "Juha" Madetojan uusi ooppera,  Helsingin Sanomat, 22.01.1935, nro 20, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot


Luokka:Vuonna 1887 syntyneet
Luokka:Vuonna 1947 kuolleet
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit