Yliherkkyys

Yliherkkyysreaktiot ovat immuunijärjestelmän vaste tiettyä antigeeniä kohtaan, joka on sinänsä vaaraton, mutta jonka immunijärjestelmä mieltää tuntemattomaksi ja haitalliseksi. Reaktio voi kohdistua esimerkiksi antigeenia vastaan, joka on peräisin esimerkiksi kasvista, eläimestä, ruoka- tai lääkeaineesta. Reaktio voi kohdistua myös antigeeniin, joka on peräisin omasta kehosta, jolloin kyseessä ei ole yliherkkyysreatkio vaan autoimmuunisairaus. Yliherkkyysreaktiot välittyvät erilaisilla immunologisilla mekanismeilla. Tunnetuin yliherkkyyden muoto on allergia, mutta sen lisäksi tunnetaan useita muita tyyppejä, jotka ovat ryhmitelty Gell-Coombsin luokittelussa.

Yliherkkyydellä voidaan viitata myös muihin kuin immunologisiin reaktioihin. Näitä voivat olla esimerkiksi aistiyliherkkyydet, emotionaalinen yliherkkyys (tunneyliherkkyys) sekä psykomotorinen yliherkkyys.

 Gell-Coombsin luokittelu yliherkkyysreaktioista 
+TyyppiVaihtoehtoiset nimetImmuunimekanismiImmunologinen reaktioSairaudetI Allergia
 Välitön reaktio
 Äkillinen reaktio
 Anafylaksinen reaktioVasta-aine (immunoglobuliini E, IgE)
Syöttösolu

Basofiilinen jyvässoluVälitön reaktio, joka tapahtuu muutamassa minuutissa, kun henkilö on altistunut allergeenille. Luonnollisen immunijärjestemän syöttö- ja jyvässolut reagoivat kompleksiin, jossa spesifinen B solujen tuottama vasta-aine IgE on sitoutunut allergeeniin, kuten ruoka-aineeseen tai siitepölyyn. Vasteena syntyy tulehdustila, jossa kudos turpoaa ja punertuu, ja vakavammissa tapauksissa anafylaksinen reaktio

Tämä johtuu muun muassa syöttö- ja basofiilisten jyvässolujen vapauttamasta histamiinista (yhdiste, joka aiheuttaa verisuonten laajenemista, laskien verenpainetta) ja sytokiineistä (yhdisteitä, jotka houkuttelevat muita immuunisoluja tulehduspaikalle)  

Allergia voidaan todeta ihotestillä, jolloin iho turpoaa ja punertuu, kun iho on alitistunut allergeenille. Allergia
 Anafylaksia
 Astma
 Eosinofiilinen granulomatoottinen polyangniitti (EGPA) eli Churg-Straussin oireyhtymäII AutoimmuunisairausVasta-aine  (IgM ja/tai IgG)

KomplementtiB-solujen tuottama vasta-aine (IgM ja/tai IgG) sitoutuu antigeeniin, kuten proteiiniin, joka ilmenee omaperäisessä solussa, jolloin immuunijärjestelmä olettaa kyseisen solun olevan vierasperäinen. Tällöin luonnollisen immuniteetin komplementtijärjestelmä aktivoituu ja johtaa kyseisen solun tuhoutumiseen.  Autoimmunihemolyyttinen anemia
 Reumakuume
 Trombosytopenia
 Vastasyntyneen hemolyyttinen tauti
 Goodpasturen oireyhtymä
 Basedowin (Gravesin) tautiIII AutoimmuunisairausVasta-aine  (IgM ja/taiIgG)
Komplementti

Neutrofiilinen jyvässoluB-solujen tuottama vasta-aine (IgM ja/tai IgG) sitoutuu kehoa kiertävään antigeeniin, joka on oma- tai vierasperäinen, muodostaen kompleksin, joka päätyy esimerkiksi verisuonten seinämiin, munuaisiin, keuhkoihin tai niveliin. Luonnollisen immuniteetin komplementtijärjestelmä reagoi kyseiseen kompleksiin ja johtaa lopulta neutrofiilisten jyvässolujen välittämään tulehdustilaan. Nivelreuma
Arthus reaktio
 Reaktiivinen niveltulehdus
 Systeeminen lupus erythematosus
Yliherkkyys pneumoniittiIV Viivästynyt reaktio
 Viivästynyt soluvälitteinen allergia
 T solu-välitteinen yliherkkyysreaktio
 AutoimmuunisairausT-imusoluT-solujen solukalvolla sijaitseva spesifinen T-solureseptori tunnistaa antigeenin (oma- tai vierasperäinen) antigeeniä esittelevän solun pinnalla. T-solureseptorit pystyvät tunnistamaan ainoastaan niitä antigeenejä, jotka ovat HLA-molekyylien esittelemiä.

Kun T-solu on aktivoitunut antigeenistä, tämä johtaa kudoksen, mistä antigeeni on peräisin, vahingoittumiseen ja/tai tuhoutumiseen T-solu välitteisin mekanismein. Esimerkiksi tyypin I diabeteksessa haimassa sijaitseva antigeeni, jonka T-solut tunnistavat vierasperäiseksi, voi aiheuttaa haiman tuhoutumisen.  Elinsiirron hylkiminen
 MS-tauti
 Keliakia
 Hashimoton tyreoidiitti
 Juveniili eli tyypin I diabetes
 T solu-välitteiset lääkeyliherkkyys reaktiot 
Nikkeliallergia

Katso myös
Aurinkoekseema
Hyperakusia
Sähköyliherkkyys

*