Käyrätorvi

Käyrätorvi () on vaskipuhaltimiin kuuluva soitin.                   

Käyrätorvi on kehittynyt asteittain varhaisista metsästystorvista. Torven putkiston pituus on 3–5 metriä. Luonnontorven viritystä vaihdettiin lisäämällä ja poistamalla eri pituisia putkia, mutta nykyaikaisessa torvessa sama tehdään venttiilien avulla. Torven pituutta lyhentämällä viritys nousee, ja pidentämällä viritys saadaan matalammaksi. Myös ansatsi eli huuliote vaikuttaa äänen korkeuteen. Nykyään putket täytyy irrottaa vain vesihöyrystä tiivistyneen veden poistamiseksi. 

Soittaminen
Käyrätorvea soitetaan siten, että venttiilejä säädetään vasemmalla kädellä ja oikea käsi työnnetään kevyesti kellon sisään, muutoin käyrätorvesta soitetut äänet saattavat olla epästabiileja. Käyrätorvessa on 3 tai joskus 4 venttiiliä, kuten trumpetissakin. Trumpetissa kuitenkin käytetään yleisimmin pumppuventtiileitä, kun taas käyrätorvessa nykyään on usein sylinteriventtiilit. Tuplatorvissa on myös neljäs venttiili, jolla saadaan normaalisti f-viritteinen torvi b-viritteiseksi. Käyrätorvesta pidellään kiinni siten, että vasen käsi pitelee soitinta pikkusormella venttiilien alapuolelta. Oikea käsi on kelloon työnnettynä, mutta ei sen sisällä, ääntä tukkivasti. Käyrätorvi on melko painava soitin pienimmille, koska sitä on pideltävä kiinni käsien varassa. Nuoremmille soittajille on myös pienempiä torvia, joita voi soittaa istualtaan torvi polven varassa. On valmistettu myös tankoja, joilla soitin tuetaan suoraan lattiaan.

Musiikkia käyrätorvelle
On huomattava, että nykyisenkaltainen käyrätorvi on kehittynyt useassa vaiheessa metsästystorvesta. Esimerkiksi Johann Sebastian Bachin Brandenburgilaisten konserttojen, Georg Philipp Telemannin konserttojen tai Wolfgang Amadeus Mozartin Käyrätorvikonserttojen aikaan nykyistä käyrätorvea venttiileineen ei ollut vielä olemassa. Esimerkiksi barokkiajan teokset on voitu säveltää käyrätorvea edeltäville torvimalleille kuten luonnontorvelle.

Ludwig van Beethoven: F-duurisonaatti käyrätorvelle ja pianolle, opus 17
Benjamin Britten: Serenadi käyrätorvelle, tenorille ja jousille, opus 31
Wolfgang Amadeus Mozart: Käyrätorvikonsertot nro 2 Es-duuri, KV 417 ja nro 4 Es-duuri, KV 495
Robert Schumann: Adagio ja allegro käyrätorvelle ja pianolle, opus 70
Richard Strauss: Käyrätorvikonsertot nro 1 Es-duuri ja 2 Es-duuri 
Oliver Knussen: Käyrätorvikonsertto
Aulis Sallinen: Käyrätorvikonsertto ”Campane ed Arie”
Kalevi Aho: Käyrätorvikonsertto
Osmo Tapio Räihälä: Käyrätorvikonsertto
Esa-Pekka Salonen: Concert  étude

Käyrätorviosuuksia muissa teoksissa
Johannes Brahms: Ensimmäinen sinfonia (neljäs osa)
Ludwig van Beethoven: kolmas sinfonia (kolmas osa)
Maurice Ravel: Pavane kuolleelle prinsessalle
Richard Strauss: Till Eulenspiegel
Pjotr Tšaikovski: Viides sinfonia (toinen osa)
Richard Wagner: Siegfried (toinen näytös)
Richard Wagner: Götterdämmerung: (kolmas näytös)

Lähteet

Aiheesta muualla 

Luokka:Vaskipuhaltimet
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit