Alpo Marttinen

Alpo Kullervo Marttinen (4. marraskuuta 1908 Alatornio – 20. joulukuuta 1975 Falls Church, Virginia, YhdysvallatBrandtberg (1999), s. 172, 181.) oli suomalainen Mannerheim-ristin ritari numero 163 ja eversti sekä Suomen että Yhdysvaltain armeijassa. Hänet nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi 4. joulukuuta 1944. Marttinen oli jatkosodan jälkeen Suomen tunnetuimpia asekätkijöitä.

 Perhe ja opinnot 
Marttisen vanhemmat olivat junailija Albin Marttinen ja Lovisa Kuitunen. Hänen puolisonsa oli Lea Mirjam Järvenpää, joka kuoli Yhdysvalloissa 23. marraskuuta 2007. Marttinen kirjoitti ylioppilaaksi Tornion yhteislyseosta vuonna 1927. Hänen veljiään olivat jääkäriluutnantti Einar Marttinen ja kirkkoherra Olli Marttinen. 

 Sotilasura Suomessa 
Marttinen suoritti reserviupseerikurssi 14:n 1927–1928 ja jatkoi kadettikurssille 11 1928–1930. Hän palveli 1928 KTR 2:ssa ja 1930–1933 KKR:ssä nuorempana upseerina. Kadettikoulussa hän opetti 1933–1934. Taistelukoulun luutnanttikurssin Marttinen kävi 1934. Pohjan Rykmentissä hän palveli adjutanttina sekä komppanianvarapäällikkönä 1934–1936. Sotakorkeakoulun yleisen osaston kurssin 13 hän suoritti 1936–1938. Kemin sotilaspiirin esikunnassa hän oli toimistoupseerina 1938–1939. 

Talvisodan ajan Marttinen palveli Hjalmar Siilasvuon 9. divisioonan esikuntapäällikkönä Pohjois-Suomessa. Välirauhan aikana hän oli toimistopäällikkönä III armeijakunnan esikunnan operatiivisessa toimistossa. Jatkosodan sytyttyä Marttinen toimi IV armeijakunnan esikunnassa toimisto- ja osastopäällikkönä 1941–1942. 17. divisioonan esikuntapäällikkönä hän oli 1942–1943. Ruotsinkielisen jalkaväkirykmentti 61:n komentajana Marttinen toimi 30. lokakuuta 1942 – 7. lokakuuta 1944. Vuoden 1944 syksyllä Marttinen toimi jälleen Siilasvuon III armeijakunnan esikuntapäällikkönä Lapin sodassa. Sodan jälkeen Marttinen toimi Keski-Suomen sotilasläänin esikuntapäällikkönä 1944–1945, Vaasan sotilaspiirin päällikkönä 1945 sekä JR 6:n komentajana. 

Ylennykset: Reservivänrikki 30. elokuuta 1928, vänrikki 16. toukokuuta 1930, luutnantti 22. huhtikuuta 1932, kapteeni 16. toukokuuta 1938, majuri 9. marraskuuta 1940, everstiluutnantti 10. marraskuuta 1941, eversti 23. kesäkuuta 1944.

 Asekätkentäjuttu, AKS ja maastalähtö 
Marttinen kuului Akateemiseen Karjala-Seuraan (AKS), ja hän oli asekätkentäjutun avainhenkilöitä. Marttisen johtamaa, Suomesta sodan jälkeen poistuneiden ja Yhdysvaltain armeijaan värväytyneiden miesten ryhmää on kutsuttu ”Marttisen miehiksi”.Kairinen 1994 Vuonna 1945 Ruotsissa asunut suomalainen luutnantti Harry Järv auttoi asekätkentään osallistunutta Marttista pakenemaan Ruotsiin, vaikka on myöhemmin on kertonut, ettei pitänyt hänestä ihmisenä. Harry Järv oli myös itse punaisen Valpon etsimien pakolaisten joukossa.

 Sotilasura Yhdysvalloissa 
Vuonna 1951 hänet ylennettiin Yhdysvaltojen armeijan everstiluutnantiksi. Hän oli Saksaan sijoitetun Yhdysvaltojen jalkaväkidivisionan tiedustelu-upseeri. Hän toimi Etelä-Koreassa neuvonantajana maan presidentille Park Chung Heelle ja ylennettiin everstiksi. Marttinen oli myös 1960-luvulla Iranin šaahin Mohammad Reza Pahlavin sotilasneuvonantaja.Paikkala 2007, s. 117

 Marttinen elokuvassa ja kirjassa 
Marttinen esiintyy rykmentinkomentajana Åke Lindmanin elokuvassa Framom främsta linjen (Etulinjan edessä) (2004). Häntä näytteli Ilkka Heiskanen. Marttinen on ainoa henkilö, joka esiintyy omalla nimellä kirjassa Ristiretkeläiset, jossa Tor Högnäs kertoi omista kokemuksistaan Marttisten rykmentissä jatkosodassa.Ylikangas, Heikki: Aseveljien petos. Somerniemi: Amanita, 2012.

 Katso myös 
Jalkaväkirykmentti 61
Lauri Törni

 Lähteet 




 http://www.mannerheim-ristinritarit.fi/ritarit?xmid=96


 Viitteet 

 Kirjallisuutta 



 Aiheesta muualla 


Luokka:Mannerheim-ristin ritarit
Luokka:Suomalaiset everstit
Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt
Luokka:Vuonna 1908 syntyneet
Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit