Hermann Staudinger

Hermann Staudinger (23. maaliskuuta 1881 Worms, Saksa – 8. syyskuuta 1965 Freiburg im Breisgau, Länsi-Saksa) oli kemisti. Hän oli makromolekyylikemian perustaja ja kehittäjä.

Jo 1800-luvulla oli todettu, että eräistä orgaanisista yhdisteistä voi tietyissä olosuhteissa muodostua tervamaisia, liukenemattomia aineita. Näiden aineiden kemiallista rakennetta ei kuitenkaan tunnettu ennen kuin Staudinger 1930-luvulla osoitti niiden, samoin kuin luonnonkuminkin, muodostuvan erittäin pitkistä ketjumaisista molekyyleistä. Staudingerin tutkimukset vaikuttivat osaltaan siihen, että näitä aineita voitiin käyttää muovien raaka-aineina.

Vuonna 1953 Staudinger sai Nobelin kemianpalkinnon "for his discoveries in the field of macromolecular chemistry" ("löydöistään makromolekyylikemian saralla").Hudson, s. 392

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

 Nobel-palkinnon esittelypuhe professori A. Fredga
 Biography The Nobel Foundation

Luokka:Saksalaiset kemistit
Luokka:Nobelin kemianpalkinnon saajat
Luokka:Vuonna 1881 syntyneet
Luokka:Vuonna 1965 kuolleet