Kungfutse

Kungfutse (551 eaa. – 479 eaa.) oli kiinalainen opettaja, poliitikko ja filosofi, jonka opetuksiin kungfutselaisuus pohjautuu. Perimätiedon mukaan Kungfutse eteni poliittisella virkaurallaan pääministeriksi asti.Verso 3. Maailman uskontoja ja uskonnollisia liikkeitä, s. 110. Kungfutse on yksi kiinalaisen filosofian kultakauden eli sadan koulukunnan aikakauden filosofeista.

Kungfutse oli tyytymätön oman aikansa moraaliin ja yritti elvyttää entisaikojen arvomaailman. Hän oli omana aikanaan merkittävä opettaja, mutta hänen opetuksensa saivat vastakaikua Kiinan poliittisissa johtajissa vasta hänen kuoltuaan.

 Nimi 

Kungfutsen alkuperäinen nimi oli Kǒng Qiū (孔丘). Kiinaksi nimi on Kǒngzǐ (孔子), 'Mestari Kong'.Mestari Kongin keskustelut, s. 7. Kiinaksi hänestä käytetään joskus kunnioittavaa nimeä Kǒngfūzǐ (孔夫子, Suuri mestari Kong). Wade-Giles-latinaistamisjärjestelmässä nimi kirjoitetaan K’ung Fu-tzu. Suomalainen kotoutettu asu on Kungfutse.Mestari Kongin keskustelut, s. 7, 21–22.

 Elämä 

Kungfutsen elämästä ei tiedetä kovin paljoa.Confucius: Analects with Selections from Traditional Commentaries, s. xx. Kungfutsen varhaisin säilynyt elämäkerta on Sima Qianin teoksesta Historioitsijan muistiinmerkintöjä, joka kirjoitettiin vuoden 100 eaa. vaiheilla, nelisensataa vuotta Kungfutsen kuoleman jälkeen. Selvästi suuri osa teoksesta on kuitenkin tarua ja kirjallista sepitettä. Suurin osa totena pidetyistä Kungfutsea koskevista tarinoista on peräisin Mestari Kongin keskusteluista, joka on koottu tämän kuoleman jälkeen.

Perimätiedon mukaan Kungfutse syntyi vuonna 551 eaa. köyhään ritariluokan perheeseen. Zouyin kylässä lähellä Qufun kaupunkia Kiinassa silloisen Lu-valtion alueella (nykyisen Shandongin provinssin alueella). Kungfutsen syntymän aikaan Zhou-dynastian keskushallinnon tosiasiallinen valta oli heikentynyt ja maata hallitsivat lääninherrat, jotka johtivat omia valtioitaan. Yksi niistä oli Lu, joka oli pieni ja voimakkaampien valtioiden ympäröimä. Kungfutsella oli ainakin yksi isoveli. Perhe oli luultavasti entisiä aatelisia, jotka olivat menettäneet asemansa. Isä kuoli kun Kungfutse oli nuori.Littlejohn 2011, s. 12. Kungfutse sai opetusta niin sanotuissa kuudessa taidossa eli seremonioissa, musiikissa, kilpavaunujen ajamisessa, jousiammunnassa, kirjoituksessa ja aritmetiikassa. Hän suunnitteli virkamiehen uraa Lu-valtion hallitsijan hovissa.

Kungfutse sai ensimmäiset oppilaansa kolmikymmenvuotiaana. Hän vastusti luokkaeroja koulutuksessa, ja hän oli ensimmäinen kiinalainen opettaja, joka otti muitakin kuin ylimystöön kuuluvia nuoria oppilaikseen. Kungfutsella oli lopulta satoja tai tuhansia oppilaita.Chinnery, John (Littleton 1997), s. 96–97.

Kungfutse nimitettiin Lu-valtion oikeusministeriksi, mutta hän menetti pian hallitsijan suosion. Hän jätti Lun vuonna 497 eaa. ja lähti kolmeksitoista vuodeksi matkalle, jonka aikana hän kierteli useita Pohjois-Kiinan ruhtinaskuntia. Hän koetti saada niiden poliittisia johtajia kuuntelemaan neuvojaan, mutta tuloksetta. Hän palasi Luhun, luopui poliittisista pyrkimyksistään ja omistautui opettajantyölle. Hän kuoli 479 eaa.

Kungfutsella oli vaimo, tytär ja poika.Littlejohn 2011, s. 13.

 Teokset 

Kungfutsen kuoltua hänen oppilaansa alkoivat kirjoittaa ylös Kungfutsen heille suullisesti kertomia opetuksia. Oppilaat kiistelivät, siitä mitä mestari oli sanonut ja mikä oli hänen opetuksensa ydin. Ei tiedetä varmuudella miten Kungfutsen opetukset säilyivät ja levisivät hänen kuolemansa jälkeen. 

Kungfutsen ja joidenkin myöhempien opettajien opetukset koottiin Kungfutsen kuoleman jälkeen teokseksi nimeltä Lunyu (論語), joka on suomennettu nimellä Mestari Kongin keskustelut.Littlejohn 2011, s. 17–20. Keskustelujen on väitetty olleen Kungfutsen oppilaiden kokoama, mutta nykytiedon valossa teoksen ovat koonneet Kungfutsen oppilaiden oppilaat kauan mestarin kuoleman jälkeen.

Perimätiedon mukaan Kungfutse toimitti vanhoja kirjoituksia kokoelmiksi, jotka tunnetaan neljänä kirjana ja viitenä klassikkona. Klassikoista Kungfutsen kerrotaan itse koonneen Kevättä ja syksyä -kronikan. Oppilailleen hän suositteli etenkin Laulujen kirjaa, ja hän mainitsee Keskusteluissa myös Historian kirjan.Chinnery, John (Littleton 1997), s. 98.

 Opetukset 

Kungfutsen opettama moraalijärjestelmä perustui hänen filosofisiin, eettisiin ja uskonnollisiin ajatuksiinsa. Kungfutse oli omasta mielestään vain vanhan perinteen välittäjä, ei uuden luoja. Hän loi todellisuudessa kuitenkin monia sellaisia kiinalaisen ajattelun perusnäkemyksiä, jotka ovat ylläpitäneet kiinalaista kulttuuria ja yhteiskuntaa nykyaikoihin asti.Chinnery, John (Littleton 1997), s. 92–94. Kungfutsen opetuksen lähtökohtana oli viisi kiinalaista klassikkoteosta. Hänen mukaansa niitä lukemalla saattoi ymmärtää eri kulttuurien tapoja ja elämää sekä oppia elämään sovussa muiden ihmisten kanssa.Verso 3. Maailman uskontoja ja uskonnollisia liikkeitä, s. 112. 

Kungfutse kertoi opetuksissaan ”kultaisesta aikakaudesta”, joka oli vallinnut Zhou-dynastian alkuaikoina. Hän arvosti sen ajan kuninkaita feodaalis-hierarkkisen järjestelmän sekä riittien ja musiikin luomisesta, ja hän pyrki matkoillaan taivuttelemaan oman aikansa hallitsijat palaamaan vanhan ajan viisaiden antamaan malliin. Oppilailleen Kungfutse opetti monipuolista sivistystä klassisten teosten pohjalta. Kungfutse suhtautui vakavasti perinteisiin ja rituaaleihin, joiden hänen mukaansa tuli säädellä ihmisten käyttäytymistä ja asennoitumista myös arkielämässä.Chinnery, John (Littleton 1997), s. 99–106.

Kungfutsen jälkeen hänen oppejaan kehittivät toiset filosofit. Lopulta Han-dynastia (206 eaa. – 220 jaa.) kohotti kungfutselaisuuden kaikkien muiden koulukuntien yläpuolelle ja antoi sille virallisen aseman Kiinan opetusjärjestelmän perustana, jonka se säilytti aina 1900-luvulle saakka.Chinnery, John (Littleton 1997), s. 94.

 Hauta 

pienois|pysty|Kungfutsen hauta Qufussa, Shandongissa.
Kungfutsen hauta sijaitsee nykyisen Kiinan kansantasavallan Shandongin maakunnan Jiningin prefektuuritason kaupungin Qufun kaupungissa. Kungfutsen hautausmaa, samoin kuin Kungfutsen temppeli ja Kongin suvun kartano kuuluvat osana Unescon maailmanperintökohteeseen. Lisäksi paikkakunnalla on matkailijoille tarkoitettu, kungfutselaisuuden kuuden taidon esittelyyn keskittynyt alue.

 Lähteet 





 Viitteet 

 Kirjallisuutta 


 Aiheesta muualla 

 Confucius. Internet Encyclopedia of Philosophy. 
 Confucius. Stanford Encyclopedia of Philosophy. 

Luokka:Kiinalaiset filosofit
Luokka:Kungfutselaiset filosofit
Luokka:Uskonnolliset hahmot
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit