Turun romantiikka

Turun romantiikka oli Turun akatemian piirissä 1800-luvun alkupuolella syntynyt poliittis-kirjallinen liike, jossa yhtyivät eurooppalaisen romantiikan vaikutteet ja Henrik Gabriel Porthanin aateperintö. Sen ohjelmana oli suomalaisen kansallistunteen herättäminen ja suomenkielisen kulttuurin kehittäminen. Tätä kutsuttiin fennomaniaksi.

Liikkeen johtohahmoihin kuuluneen Adolf Ivar Arwidssonin erottaminen yliopistosta 1822 heikensi Turun romantiikan vaikutusta. Kun yliopisto siirtyi Turun palon myötä Helsinkiin vuonna 1827, toiminta jatkui siellä Lauantaiseuran piirissä.

Nimitystä ”Turun romantiikka” käytti ensimmäisenä kirjallisuushistorioitsija Werner Söderhjelm vuonna 1915 julkaisemassaan teoksessa Åboromantiken och dess samband med utländska idéströmningar. Osa myöhemmistä historiantutkijoista on kritisoinut nimitystä väittäen sen antavan liian suurisuuntaisen kuvan saksalaisen romantiikan vaikutuksesta Suomen akateemisiin piireihin 1800-luvun alussa. Kriitikoiden mukaan uushumanismi ja klassismi olivat paljon vaikutusvaltaisempia aatevirtauksia tuon ajan suomalaisen älymystön piirissä.Jukka Sarjala: ”Mitä kuuluu Turun romantiikalle? Tutkimushistoriaa ja näköaloja”, Historiallinen aikakauskirja 1/2018, s. 69–81.

 Katso myös 
 Kansallisromantiikka

 Lähteet 

Luokka:Turun historia
Luokka:Kirjalliset suuntaukset
Luokka:Suomen kulttuurihistoria