Tiedekeskus Heureka

Heureka on suomalainen tiedekeskus Vantaan Tikkurilassa. Se sijaitsee pääradan ja Keravanjoen risteyskohdassa. Vuonna 1989 toimintansa aloittaneessa tiedekeskuksessa tutustutaan tieteeseen ja teknologiaan vuorovaikutteisissa näyttelyissä, planetaariossa, Ideaverstalla, oppimisohjelmissa ja tapahtumissa. Heurekan ydinajatuksena on ”tuottaa oivaltamisen iloa kaikille”. Heureka on yksi Suomen suosituimmista vapaa-ajan keskuksista, jossa käy keskimäärin lähes 300 000 vierailijaa vuosittain. Nimi Heureka viittaa Arkhimedeen sanomaksi arveltuun lauseeseen ”Olen löytänyt sen!”. 

pienoiskuva|oikea|Tiedekeskus Heurekan pääsisäänkäynti
Tiedekeskus Heureka on taloudellista voittoa tavoittelematon yleishyödyllinen yhteisö, jonka toiminnasta vastaa Tiedekeskussäätiö. Tiedekeskussäätiö on laajapohjainen yhteistyöjärjestö, johon osallistuvat Suomen tiedeyhteisö, opetuselämä, elinkeinoelämä, valtiovalta ja paikallishallinto. Säätiön 10 taustayhteisöä osallistuu aktiivisesti Heurekan toimintaan sitä tukien ja kehittäen. Säätiön korkein päättävä elin on hallitus, jonka jäsenet valitsee valtuuskunta. Päivittäistä toimintaa johtaa Heurekan toimitusjohtaja apunaan johtajisto ja muu Heurekan henkilökunta. Heurekan toimitusjohtajana on syyskuusta 2020 alkaen toiminut Mikko Myllykoski.

Historiaa
pienoiskuva|Ulkoseinällä oleva Heurekan symboli, Anssi Asunnan teos Neljä kuutiota on kuutioilta näyttävä optinen illuusio
Tiedekeskus Heurekan juuret juontavat Helsingin yliopistoon ja maailmalla tiedekeskuksiin tutustuneisiin tieteilijöihin. Alullepanijoita olivat dosentit Tapio Markkanen, Hannu I. Miettinen ja Heikki Oja. Alkusysäyksenä oli 20.–26. toukokuuta 1982 Helsingin Säätytalossa pidetty Fysiikka 82 -näyttely. Saman vuoden syksyllä perustettiin tiedekeskusprojekti, jota aluksi tukivat Suomen Akatemia, opetusministeriö ja eräät säätiöt. Projektista syntyi Tiedekeskussäätiö vuosien 1983–1984 vaihteessa. Säätiön alkuperäiset perustajajäsenet olivat Helsingin yliopisto, Teknillinen korkeakoulu, Tieteellisten seurain valtuuskunta ja Teollisuuden keskusliitto.

Vantaa tarjoutui tiedekeskuksen isäntäkaupungiksi ja osittaiseksi maksajaksi vuonna 1984 ja osoitti tiedekeskukselle paikan Tikkurilan eteläpuolella sijaitsevalta tontilta. Rakennus maksoi 80 miljoonaa markkaa eli noin 13,5 miljoonaa euroa. Vuoden 1985 aikana käydyssä arkkitehtikilpailussa annettiin kaksi ensimmäistä palkintoa, joista toteutettavaksi valittiin Mikko Heikkisen, Markku Komosen ja Lauri Anttilan ehdotus ”Heureka”. Tästä tiedekeskus sai nimensä.

Ennen rakennuksen valmistumista pidettiin joitakin näyttelyitä kokeeksi muissa paikoissa: Fysiikka -82 Säätytalossa, lääketieteen yleisönäyttely Pulssi keväällä 1985 Talin tenniskeskuksessa, Suomen kansasta ja kielestä kertova Vipunen syksyllä 1985 Säätytalossa, AQUA 86 vesialan yleisönäyttely Helsingin Messukeskuksessa keväällä 1986 sekä teknisiä tieteitä esitellyt Teknorama Helsingin Messukeskuksessa keväällä 1987. Tiedekeskuksen sisältösuunnitelma valmistui 1986. Rakennuksen peruskivi muurattiin lokakuussa 1987, ja rakennus valmistui vuonna 1988. Tiedekeskuksen kokonaispinta-ala on 8 200 m2, josta näyttelytilaa on noin 2 500 m2. Tiedekeskus Heureka avattiin yleisölle 28. huhtikuuta 1989.

 Näyttelyt 

 Sisätilat 
Päänäyttely on saanut vaikutteita Gunnar Asplundin suunnittelemasta näyttelystä Tukholman kaupunginkirjastossa. Sylinterinmuotoisessa päänäyttelytilassa eli Sylinterihallissa esitellään tieteen erilaisia sovelluksia ja alueella on pieniä näyttelyitä useasta eri aiheesta. Vakiokohteita alueella ovat Foucault’n heiluri ja katonrajassa kulkeva Vaijeripyörä. Päänäyttelyalueen sisältöä uusitaan muutaman vuoden välein.
Heureka-klassikot -näyttelyyn on koottu valikoima taattuja suosikkeja Heurekasta ja muista tiedekeskuksista. Näyttely esittelee erilaisia näyttäviä fysiikan ilmiöitä, joita voi kokea koko keholla. Illuusiokohteet osoittavat, miten aivojen ja aistien yhteistoiminta luo hämmästyttäviä ilmiöitä päämme sisällä. Tiedettä pallolla -näyttelykohde on Yhdysvaltain meren ja ilmakehän tutkimuslaitoksen (NOAA) kehittämä suuri pallo, jonka pinnalle projisoidaan lukuisia erilaisia havainnollistuksia ilmastosta, valtameristä, maa-alueista ja tähtitieteestä.

Päänäyttelyn ohella Heurekassa on esillä samanaikaisesti yleensä kaksi isoa vaihtuvaa näyttelyä. Vaihtuvissa näyttelyissä aihepiireinä on ollut useita eri aiheita, muun muassa dinosaurukset, ihminen, urheilu, metsät, elokuva, lentäminen ja muinaiset kulttuurit.

 Ulkoalueet 
pienoiskuva|Tiedepuisto Galilei ja planetaarion ulkopuoli tiedekeskus Heurekassa.
Heurekan ulkonäyttelyalue tiedepuisto Galilei avattiin vuonna 2002. Se on auki joka vuosi kesäkauden. Galilei on ikään kuin ”tieteellinen leikkipuisto”. 7 500 m²:n alueella sijaitsee kymmeniä kohteita, joissa monessa elementtinä on vesi. Kohteet perustuvat lähinnä matematiikan, fysiikan ja musiikin ilmiöihin. Ulkopuistossa sijaitsee myös liikkuvista taideteoksista tunnetun taiteilijan Osmo Valtosen hiekkapiirturi. Galileissa on lisäksi pohjoisen pallonpuoliskon havupuulajeja esittelevä arboretum.
Heurekan edustalla olevalla piha-alueella on pysyvästi esillä kivipuisto, jossa on nähtävillä Suomen kallioperän tyypillisiä ja epätyypillisiä kiviä. Kivet on sijoitettu siten, että ne muodostavat samalla levinneisyytensä kartoituksen eri alueilla Suomessa. Kivipuutarhan tarkoitus on osoittaa tiedekeskuksen vieraille jo aluksi, ettei tiedekeskuksen viesti liity pelkästään tekniikan saavutusten esittelyyn, vaan luonnon ja kulttuurin pitkään kiertokulkuun. 

 Heurekan planetaario 
Heurekan planetaario avattiin täysin uudistuneena 26. joulukuuta 2025. Kuputeatteri oli vuoteen 2007 asti nimeltään Verne-teatteri, jossa esitettiin superelokuvia sekä erikoisdiaprojektorilla erityisesti koko 500 neliömetrin puolipallokupua hyödyntäviä multimediaohjelmia. Vuonna 1989 avattu Heurekan Verne-teatteri oli aikanaan planetaariotekniikan uranuurtaja. Vuosien 2006–2007 aikana superelokuvateatteri muutettiin digitaaliseksi planetaarioksi. Elokuusta 2024 joulukuulle 2025 kestäneen viimeisimmän perusteellisen uudistusremontin jälkeen Heurekan planetaario koki entistä suuremman muutoksen, kun sen projisointikupu, esitystekniikka ja sisätilat sekä talotekniikka uudistettiin täysin. Projisointikuvun halkaisija on nyt 18 metriä ja sen heijastuspinta on 710 m². Myös paikkamäärä on noussut aiemmasta 134:stä 146 istuimeen sekä kahteen pyörätuolipaikkaan ja kuuteen avustajan paikkaan. 

 Muut päivittäiset ohjelmat 
Heurekassa voi näyttelyiden lisäksi seurata päivittäin tiedeteatteriesityksiä, osallistua erilaisiin laboratorio- ja työpajaohjelmiin sekä katsella rottien koripallo-otteluita. Lisäksi Heurekassa järjestetään yksittäisiä muita tapahtumia, kuten tieteen päiviä, ja tiedeleirejä kesällä. Muita palveluita Heurekassa ovat tiedekauppa ja ravintola sekä kokouskäyttöön vuokrattavat kokoustilat ja 220-paikkainen auditorio.

 Yleistä 
 Kävijät 
Vuodesta 1989 alkaen laskettuna Heurekan kävijämäärä on ollut keskimäärin noin 280 000 kävijää vuodessa. Keväästä 1989 alkaen vuoden 2025 loppuun Heurekan näyttelyitä on nähnyt Heurekassa kaikkiaan yli 10 miljoonaa kävijää. Kun lasketaan mukaan Heurekan näyttelyitä muualla nähneet, nousee kokonaisyleisömäärä yli 32 miljoonaan. Eniten Heurekassa on ollut kävijöitä avajaisvuonna 1989, jolloin uuteen tiedekeskukseen kävi tutustumassa 431 244 henkilöä reilun kahdeksan kuukauden aikana.

Kävijämäärältään Heureka on Suomen suosituimpia maksullisia vierailukohteita ja museoiden joukossa se on ollut useana vuonna suosituin. Kun tiedekeskusta 1980-luvulla suunniteltiin, sen vuosittaiseksi kävijämääräksi arvioitiin 250 000. Pitkän ajan keskiarvo on noussut hieman korkeammaksi eli noin 280 000 vierailijaan vuosittain. Käyntimäärä vaihtelee vuosittain melko paljon riippuen muun muassa Heurekan ja sen kilpailijoiden tarjonnasta sekä taloudellisesta tilanteesta, joka vaikuttaa eri kävijäryhmien kysyntään ja kulutuspäätöksiin.

 Rakennus 
Rakennukseen kuuluu näyttelytilojen lisäksi auditorio, kokoushuoneet, planetaario, ravintola ja myymälä. Rakennuksen julkisivussa on radan puoleisella niin sanotulla Spektriseinällä käytetty peililasia, jonka tehtävänä on suojata rakennusta junaradan melua vastaan. Julkisivun rakenteet jaksottuvat sadan metrin pituisen kokonaisuuden 31 tasaväliseen osaan, joita vastaavat spektrien värit perustuvat laboratoriossa tehtyyn analyysiin ja sen perusteella luotuihin erikoismaaleihin. Pilarihallin ulkoseinien verhouksessa on käytetty tuuman paksuisia esijännitettyjä valkobetonilevyjä. Pinnaltaan hiekkapuhallettujen kuorielementtien koko on 60 × 120 cm.Gullichsen Kristian, Kairamo Erkki ja Vormala Timo: Arkkitehtuurin nykyhetki: 7 näkökulmaa. Suomen rakennustaiteen museo, 1990, s. 137. .

Tiedekeskuksen keskeinen sisätila ja sen arkkitehtoninen polttopiste on 14 metriä korkea sylinterimäinen näyttelyhalli, Sylinterihalli. Pilarihallin pilarimoduuli on 9,6 metriä molemmissa suunnissa. Sen pilarit koostuvat osapilareista, joita keskialueella on neljä, reunoilla kaksi ja kulmissa yksi. Näillä rakenteilla pyritään havainnollistamaan kuorman suhteellista kertymää.

Sylinterihallia ympäröi Pilarihalli sekä liimapuukaarien kannattelema Kaarihalli. Planetaarion pallo ja ympyrän sektorin muotoinen auditorio leikkautuvat ja työntyvät moduulirunkoiseen pilarihalliin ja osittain toisiinsa. Kuhunkin kohteeseen on kehitetty sille soveltuva ja ominainen rakennusjärjestelmä. Rakenteiltaan ja materiaaleiltaan tiedekeskus on eräänlainen konglomeraatio. Siinä on betoni-, teräs- ja puukonstruktiota. Rakennus on koottu pääosiltaan esivalmisteisista komponenteista, mutta siinä on myös paikalla rakennettuja osia.

Näyttelytilojen alapohjaan on rakennettu puolilämmin huoltotila näyttelyn tarvitsemia LVIS-elementtejä varten. Ulosotot ja liitosmahdollisuudet on sijoitettu systemaattisesti 2,4 metrin ruudussa koko rakennukseen. Tällä mahdollistettiin riittävä joustavuus näyttelyiden pystyttämistä varten.

 Tiedekeskussäätiö ja rahoitus 
Heurekan toimintaa ylläpitää Tiedekeskussäätiö, jonka taustayhteisöjä ovat Aalto-yliopisto, Elinkeinoelämän keskusliitto, Helsingin yliopisto, Opetusalan Ammattijärjestö OAJ, Suomen opetus- ja kulttuuriministeriö,  Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestö SAK, Tieteellisten seurain valtuuskunta, Suomen työ- ja elinkeinoministeriö, Suomen valtiovarainministeriö ja Vantaan kaupunki.

Heurekan rahoitus tulee avustuksina Vantaan kaupungilta ja opetus- ja kulttuuriministeriöltä sekä omasta tulorahoituksesta: pääsylippu- ja vuokratuloista, varainhankinnasta ja näyttelyviennin tuloista. Koko Heurekan rahoitus on vuosittain noin kymmenen miljoonaa euroa, josta oman toiminnan osuus on noin puolet. Vantaan kaupungin sekä opetus- ja kulttuuriministeriön osuus koko rahoituksesta muodostaa yhdessä toisen puolen. Yhteiskunnallinen tuki on merkittävästi pienempi kuin monille muille kulttuurilaitoksille. Osa rahoituksesta tulee myös yritysyhteistyön kautta. Vaihtuvilla näyttelyillä on usein pääyhteistyökumppani ja muita kumppaneita. Heurekalla on myös kaksi säätiön kokonaan omistamaa yhtiötä: Tiedekauppa Magneetti Oy, jolla on Heureka Shop-niminen kauppa sekä Heurekassa että Helsingin keskustassa Kampin kauppakeskuksessa, sekä vientitoimintaa hoitava Heureka Overseas Productions Oy Ltd.

 Muuta 
Professori Per-Edvin Persson oli Tiedekeskus Heurekan toiminnanjohtaja vuodesta 1991 alkaen, ja hänen jäädessään eläkkeelle syyskuussa 2013 johtajaksi tuli Anneli Pauli. Elokuussa 2014 tehtävässä aloitti Tapio Koivu. Syyskuussa 2020 Heurekan toimitusjohtajaksi valittiin Mikko Myllykoski, joka oli aiemmin Heurekan elämysjohtaja useita vuosia. 

Tiedekeskussäätiön palveluksessa on viime vuosina ollut noin 60–70 kuukausipalkkaista vakituista työntekijää ja noin 20–40 osa-aikaista tai määräaikaista työntekijää. Henkilötyövuosien kokonaismäärä on vaihdellut noin 70–80 välillä. Tämän lisäksi vapaaehtoisia on ollut Heurekassa vuosittain noin 50–70 henkilöä ja heidän panoksensa on vastannut noin 4,5 henkilötyövuotta vuosittain. Heurekassa on ollut vapaaehtoisia vuodesta 1998.

Tiedekeskus Heureka kuuluu kolmeen tiedekeskusverkostoon: ASTC (Association of Science-Technology Centers), ECSITE (The European Network of Science Centres and Museums) ja NSCA (Nordic Science Center Association).

 Poistuneet näyttelyt 

Äänen maailma 1989 
Ihmisen tarina 1989–1990
Rautakausi 1990
Rakenteita 1990
Ajattelevatko koneet? 1990
Dinosaurukset Heurekassa 1991
Tasapaino? 1991–1992
Jukola–Jakomäki–Bryssel, Suomi 75 vuotta 1992–1993
Urheilu 1993
Uusi Suuri Lasten Tiedekeskus 1993–1994
Rikos ja väärennös 1994
Lasten Heureka 1994–1995
Kasvot 1994–1995
Dinosaurukset 1995
Uusi Lasten Heureka 1995–1996
Pohjoismaiset löytöretkeilijät 1996
Illuusiot 1996
Kaaos 1996–1997
Eläköön kuva! 1997
Metsä ja me 1997–1998
Muinaiset kulttuurit 1998–2000
Tekniikka! 1998–1999
Kommunikaatio 1999–2000
Minä ja sinä – seikkailu itsessämme 2000–2001

Aistit 2000–2001
Dialogi pimeässä 2000–2001
Laajennettu lasten Heureka 2001–2002
Dinosaurusten perhe-elämä 2001–2002
Future Body – Ihmisten jatkeet 2002
Lentoon! 2002–2004
Avoimet kysymykset 2003–2004
Hiukset 2004
Helppoa elämää – automaatio palveluksessamme 2004–2005
T. rex – kiistelty hirmulisko 2004–2005
Musiikki 2005–2006
Peilaudu! 2005–2006
Minä pelissä 2006–2007
Kopioitu luonnosta 2006–2007
Teotihuacán – kadonneen intiaanikulttuurin arvoitus 2007
Dialogi hiljaisuudessa 2007–2008
Laivat ja meri 2007–2009
HANAA! Tiede vauhdissa 2008–2009
Bestiarium construendum – oudot otukset 2009
Liiku ja pelaa! 2009–2010
Tiede muuttaa maailmaa 2009–2010
Murha Heurekassa 2010–2011

Bon appetit – syödään yhdessä 2011
Dinosaurukset 2011
20X0 – Matka tulevaisuuteen 2011–2013
Lasten Heureka 2011–2012
Klima X 2012–2013
Dinosaurusten paluu 2012 
Body Worlds 2013
Määränpäänä Mars 2013–2014
Heureka tulee hulluksi 2013–2014
Maan alle 2014–2015
Lasten Heureka 2014–2016
Otatko riskin? 2015–2016
Suksi Heurekaan! 2016–2017
Dialogi ajassa 2016–2017
Eläinten Body Worlds 2017
Sensual Mathematics – aistillista matematiikkaa 2017
Tarttuvaa! 2017–2018
Seitsemän sisarusta tulevaisuudesta 2017–2019
Aivot narikasta! 2018–2020
Jättimäiset dinosaurukset 2018–2020
Pellolta avaruuteen 2020
Suoliston salaisuus 2020–2021
SuperPUU 2020–?
Katastrofien keskellä 2021–?

Lähde:

 Katso myös 
 Heurekan silta

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

 Tiedekeskus Heurekan kotisivu

Luokka:Vantaan nähtävyydet
Luokka:Suomen tiedekeskukset
Luokka:Vuoden teräsrakenne
Luokka:Vuoden betonirakenne
Luokka:06 Yleinen kulttuuripolitiikka
Luokka:Tikkurila
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Luokka:Vantaan kulttuuri