Kraftwerk

Kraftwerk () on Düsseldorfista Saksasta kotoisin oleva yhtye, joka on vaikuttanut suuresti elektronisen musiikin kehitykseen ja suosioon. Yhtye hyödynsi ensimmäisten joukossa ja omaperäisellä tavalla monia elektronisen musiikin tuottamisessa käytettyjä tekniikoita ja laitteita, jotka ovat sittemmin levinneet laajaan käyttöön. Samoin Kraftwerkin tyyli, jossa elektroninen äänimaisema yhdistetään yksinkertaisiin tanssimusiikille tyypillisiin rytmeihin, on ollut myöhemmän konemusiikin perustavimpia innoituksen lähteitä.

 Yhtye ja sen musiikki 
Alun perin yhtyeen nimi oli Organisation, ja jo silloin siihen kuuluivat Kraftwerkin johtohahmot Florian Schneider ja Ralf Hütter. He olivat tavanneet toisensa Remschiedin taideakatemiassa. He alkoivat tehdä musiikkia kulttuuri-ilmapiirissä, jossa heihin vaikuttivat esimerkiksi avantgarde-taiteilijat, kuten Fluxus -ryhmä (johon kuului John Cage, LaMonte Young, Yoko Ono) sekä Karlheinz Stockhausenin nykymusiikki, jossa tavoiteltiin irrallisista sävelistä koostuvaa metallista äänimaisemaa perinteisen musiikin sijaan. Yhtyeen nimeä valitessa taustalla oli vierailu Itä-Saksaan, jossa voimaan assosioituvat nimet (esim. jalkapallojoukkue Dynamo Dresden) olivat usein esillä.Inkinen, Sami: "Teknon Kummisetä Kraftwerk", Tekno, Aquarian Publications 1994, , Hämeenlinna, sivut 182-196

Vuosina 1974–1986 tehdyillä levyillä mukana olivat myös Karl Bartos ja Wolfgang Flür. Lopulta he jättivät yhtyeen, koska tuskastuivat työskentelyn hitauteen. Joillakin levyillä Bartoksen ja Flürin rooliksi on merkitty vain ”sähköiset lyömäsoittimet” – ennen rumpukoneita elektronisten rumpuäänien aikaansaanti oli monimutkaista.

Kraftwerkin sanoitukset käsittelivät nykyaikaista eurooppalaista elämää ja varsinkin tekniikkaa. Sanoitukset ovat hyvin yksinkertaisia, ja aiheeksi on näyttänyt kelpaavan mikä tahansa alusrakenteen osa, tekninen koje tai muu nykyelämän ilmiö. Osalle kappaleista on vaikea antaa muuta tulkintaa kuin tekniikan romantisoitu kuvaaminen, mutta toisinaan on nähtävissä myös tekniikan mahdollisuuksien epäilyä ja nykymaailman ilmiöiden ironisointia.

Kraftwerk oli yksi ensimmäisistä, ellei jopa ensimmäinen yhtye, joka käytti monissa kappaleissaan pelkästään elektronisia instrumentteja ja ääniä. Lauluäänen muokkaaminen vocoderiksi kutsutun laitteen avulla oli yksi merkittävä väline Kraftwerkin levyjen äänimaiseman luomisessa.

 Tärkeimmät levyt (1974–1981) 
Yhtye tuli kuuluisaksi Autobahn-levyn myötä vuonna 1974. Levyn A-puolen täyttävästä nimikkoraidasta miksattiin muutaman minuutin pituinen single-versio, joka saavutti menestystä listoilla. Kappaleessa on varsin yksinkertainen melodia, jota tuetaan paikoin myös akustisilla soittimilla. Levyn B-puolella oli kokeellisempaa musiikkia, jossa melodia oli jätetty vähemmälle. Seuraavana vuonna ilmestyi Radio-Aktivität, joka oli vielä edeltäjäänsä elektronisemman kuuloinen, koska yhtye jätti nyt akustiset soittimet kokonaan pois. Kyseinen levy voidaan nähdä kahta aihetta, radiota  ja radioaktiivisuutta, käsittelevänä teema-albumina. Merkittävä käänne oli seuraava levy, vuoden 1977 Trans-Europa Express, jossa krautrock-yhtyeille sekä diskomusiikille tyypillinen monotoninen, suhteellisen verkkainen rytmi yhdistyi entistä vahvemmin syntetisaattorilla tehtyihin melodioihin. Kappaleen nimiraidalla melodia oli jätetty varsin vähiin, ja se ennakoi vahvasti myöhempää teknomusiikkia. Afrika Bambaataan kappale Planet Rock sämpläsi rankasti Trans Europe Expressiä ja muodostui hiphopin kanssa rinnakkain kehittyneen electron kulmakiveksi.

Seuraavaksi ilmestynyt levy, Die Mensch-Maschine (1978), jatkoi tasaisten rytmien linjalla. Levy tunnetaan esimerkiksi singlenä julkaistusta kappaleesta ”Das Modell”, jonka sanat käsittelevät ironiseen sävyyn valokuvamallia, ja kappaleesta ”Die Roboter”, jossa ”robotit” laulavat vocoder-äänellä. Parin vuoden tauon jälkeen vuonna 1981 ilmestyi levy Computerwelt, jonka teemana olivat tietokoneet. Edeltäjiensä tavoin levy esitteli joukon elektroniseen äänimaisemaan liittyviä uutuuksia, joita muut musiikin tuottajat omaksuivat.

 Myöhemmät ajat (1983–2009) 
Vuonna 1983 Ralf Hütter loukkaantui pyöräilyonnettomuudessa ja suunniteltu Techno Pop -niminen levy jätettiin julkaisematta. Vuonna 1986 julkaistiin vihdoin seuraava levy Electric Café. Se oli kuitenkin monelle pettymys: vaikutti siltä että Kraftwerk oli menettänyt kekseliäisyytensä eikä levyn elektroninen popmusiikki enää ollut aikaansa edellä. Tuon levyn jälkeen julkaistiin 1991 vanhojen kappaleiden remiksauksia sisältänyt The Mix. Lähes vuosikymmenen kestäneen tauon jälkeen ilmestyi vuoden 2000 maailmannäyttelyä varten tehty single, Expo 2000. Vuonna 2003 ilmestyi myönteiset arvostelut saanut albumi Tour de France Soundtracks. Ranskan ympäriajokilpailu eli Tour de France täytti tuolloin 100 vuotta.

Vuonna 2004 yhtye toteutti varsin mittavan maailmankiertueen Euroopan ja parin muun maanosan eri kaupungeissa. Vuonna 2005 julkaistu live-kokoelma Minimum-Maximum sisälsi saumattomaksi kokonaisuudeksi miksattua materiaalia tuolta kiertueelta.

Yhtye on pitkistä levytystauoista huolimatta usein tehnyt eri mantereille ulottuvia kiertueita. Kraftwerk toimi edelläkävijänä myös siinä, että se käytti tietokonegrafiikkaa esityksien taustalla. Nämä grafiikat olivat se lavaesitysten näyttävin anti – yhtyeen jäsenet kun lähinnä seisoivat lähes liikkumattomana pöytiensä äärellä. Pöydillä taas oli erilaisia sekvenssereitä, joilla ohjataan esitystä. 1970-luvulla lavalla oli myös mukana oikea auto, jolla saatiin aikaan ”Autobahn”-kappaleen aloittava autonkäynnistysääni.

Florian Schneider ei ole esiintynyt vuoden 2006 jälkeen. Ralf Hütterin mukaan hän keskittyy esiintymisten sijaan muihin hankkeisiin. Vuodesta 2008 Schneiderin tilalla lavalla on esiintynyt yhtyeen videoteknikko Stefan Pfaffe. Marraskuun 21. ilmoitettiin, että Schneider oli eronnut yhtyeestä. Ero vahvistettiin tammikuussa 2009.

 Yhtyeen esiintymiset Suomessa 
Kraftwerk on esiintynyt Suomessa kahdeksan kertaa: Helsingin Kulttuuritalolla 18. lokakuuta 1991, Helsingin Jäähallissa 6. helmikuuta 2004,  Flow Festivalin yhteydessä Helsingin Suvilahdessa 13. elokuuta 2009 ja 11. elokuuta 2013, Finlandia-talossa 15. helmikuuta 2018 ja 20. marraskuuta 2025 (kaksi esiintymistä samana iltana), sekä Pori Jazz -festivaaleilla 20. heinäkuuta 2024.http://www.flowfestival.com/artist/kraftwerk-3d-show-ger/ 

 Jäsenet 
 Nykyiset jäsenet 
 Ralf Hütter - laulu, vocoder, syntetisaattorit, koskettimet, urut, rummut, lyömäsoittimet, basso, kitara (1970–)
 Fritz Hilpert - elektroniset lyömäsoittimet (1989–)
 Henning Schmitz - elektroniset lyömäsoittimet, live-koskettimet (1991–)
 Falk Grieffenhagen - live-videoteknikko (2012–)

 Entiset jäsenet 
 Florian Schneider - syntetisaattorit, taustalaulu, vocoder, tietokoneella tuotettu laulu, akustinen ja elektroninen huilu, live-saksofoni, lyömäsoittimet, sähkökitara, viulu (1970–2008)
 Houschäng Néjadepour - sähkökitara (1970–1971)
 Plato Kostic - basso (1973)
 Peter Schmidt - rummut (1970)
 Karl "Charly" Weiss - rummut (1970)
 Thomas Lohmann - rummut (1970)
 Andreas Hohmann - rummut (1970)
 Eberhard Kranemann - basso (1970–1971)
 Klaus Dinger - rummut (1970–1971)
 Michael Rother - sähkökitara (1971)
 Emil Schult - sähkökitara, elektroninen viulu (1973)
 Wolfgang Flür - elektroniset lyömäsoittimet (1973–1987)
 Klaus Röder - sähkökitara, elektroninen viulu (1974)
 Karl Bartos - elektroniset lyömäsoittimet, elävä vibrafoni, live-näppäimistöt (1975–1991)
 Stefan Pfaffe - live-videoteknikko (2008–2012)

 Kokoonpanot albumeilla 

 Kraftwerk (1970) 
 Ralf Hütter 
 Florian Schneider
 Andreas Hohmann
 Klaus Dinger
 Kraftwerk 2 (1972) 
 Ralf Hütter 
 Florian Schneider
 Ralf und Florian (1973) 
 Ralf Hütter 
 Florian Schneider
 Autobahn (1974) 
 Ralf Hütter
 Florian Schneider
 Klaus Röder
 Wolfgang Flür

 Radio-Aktivität (1975) 
 Ralf Hütter
 Florian Schneider
 Karl Bartos
 Wolfgang Flür

 Trans-Europa Express (1977) 
 Ralf Hütter
 Florian Schneider
 Karl Bartos
 Wolfgang Flür

 Die Mensch-Maschine (1978) 
 Ralf Hütter
 Florian Schneider
 Karl Bartos
 Wolfgang Flür

 Computerwelt (1981) 
 Ralf Hütter
 Florian Schneider
 Karl Bartos
 (Wolfgang Flür)
 Electric Café (1986) 
 Ralf Hütter
 Florian Schneider
 Karl Bartos
 Wolfgang Flür

 The Mix (1991) 
 Ralf Hütter
 Florian Schneider
 Fritz Hilpert
 Tour de France Soundtracks (2003) 
 Ralf Hütter
 Florian Schneider
 Fritz Hilpert
 Henning Schmitz
 Minimum-Maximum (2005) 
 Ralf Hütter
 Florian Schneider
 Fritz Hilpert
 Henning Schmitz
 The Catalogue (2009) 
Kaikki yhtyeessä olleet jäsenet vuosina 1974-2003.
 3-D Catalogue (2017) 
Kaikki yhtyeessä olleet jäsenet vuosina 1974-2003.

 Diskografia 
 Albumit 
Tone Float (Yhtye tunnettiin nimellä Organisation) (1970)
Kraftwerk (1970)
Kraftwerk 2 (1971)
Ralf und Florian (1973)
Autobahn (1974)
Radio-Aktivität / Radio-Activity (1975)
Trans-Europa Express / Trans-Europe Express (1977)
Die Mensch-Maschine / The Man-Machine (1978)
Computerwelt / Computer World (1981)
Techno Pop (1983, julkaisematon)
Electric Café (1986, uudelleenjulkaistiin vuonna 2008 remasteroitujen albumeiden joukossa suunnitellulla nimellään Techno Pop.) 
The Mix (1991)
Tour de France Soundtracks (2003)
Minimum-Maximum (2005) (kahden CD:n livejulkaisu vuoden 2004 kiertueelta, levystä on ilmestynyt myös SACD-versio, neljän vinyylin boksi ja kahden DVD:n mittainen filmi)
 3-D Der Katalog / 3-D The Catalogue (2017, kokoelma yhtyeen kahdeksan viimeisintä albumia alusta loppuun per keikka sisältäneen 1 2 3 4 5 6 7 8 -kiertueen livetaltioinneista, muun muassa Tate Modernista Lontoosta sekä Sydneyn oopperatalolta.)

Vuosien 1977–1991 albumeista on olemassa erikseen saksaksi ja englanniksi lauletut painokset. Levyjen molemmat painokset ovat olleet levityksessä Suomessa. Vuoden 1975 levyllä, Radio-Aktivität, eri painosten välillä on eroa vain kansikuvissa, ja levyllä lauletaan sekaisin molempia kieliä. Vuoden 1986 Electric Café -albumista on olemassa myös espanjankielinen painos.

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

 Kraftwerk.com – Yhtyeen viralliset sivut.




Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit