Pyhimys

Pyhimys on uskonnoissa pyhänä pidetty henkilö. Pyhimysten elämä ja ihmeteot elävät usein kansan parissa tarinoina eli pyhimyslegendoina.

Katolinen kirkko kanonisoi eli julistaa pyhimyksiksi ihmisiä, jotka ovat osoittaneet sankarillista hyveellisyyttä elämässään. Pyhimyksiltä voidaan pyytää esirukouksia. Ortodoksisessa kirkossa käytetään pyhimyksestä sanaa ”pyhä”. 

 Kristinusko 

Pyhimystarinat ja -kuvat ovat kristinuskossa välittäneet kirkon sanomaa kristillisestä uskosta ja hyveistä. Niissä on ollut mukana myös kansanuskoa ja animismia. Monet pyhimyslegendat pohjautuvat antiikin mytologiaan. Pyhimyskertomusten vaikutus näkyy muun muassa nykyajan nimissä.

 Katolinen kirkko 

Katolinen kirkko kanonisoi eli julistaa pyhimyksiksi ihmisiä, jotka ovat osoittaneet sankarillista hyveellisyyttä elämässään ja vain silloin kun hyveellisyys on todistettu yleisellä maineella ja todennetuilla perusteluilla. Katolisen kirkon näkemyksen mukaan pyhimykset ovat Jumalan palvelijoita ja ystäviä, joiden elämä on tehnyt heidät hänen erityisen rakkautensa arvoisiksi. Katolinen kirkko katsoo, että pyhimyksiä tulee arvostaa ja kunnioittaa ja heiltä voidaan pyytää esirukouksia.Catholic Encyclopedia: Beatification and Canonization. 

Katolinen kirkko voi julistaa pyhimykseksi henkilön, jonka kuolemasta on kulunut vähintään viisi vuotta. Tätä edeltää autuaaksi julistaminen. Paavi Johannes Paavali II ehti julistaa virkansa aikana pyhimykseksi 1 100 henkilöä, mikä on tähän asti suurin määrä.

Merkittävimmillä pyhimyksillä on katolisessa kirkossa jokavuotinen muistopäivä, tavallisimmin heidän kuolinpäivänsä. Katolisissa maissa muutamien huomattavimpien pyhimysten muistopäivät ovat samalla pyhäpäiviä. Lisäksi joidenkin pyhimysten muistopäivät saattavat olla pyhäpäiviä niissä maissa tai niillä paikkakunnilla, joiden suojeluspyhimyksenä kyseistä pyhimystä pidetään. Esimerkiksi Irlannissa kansallispyhimyksen Pyhän Patrikin päivä 17. maaliskuuta on pyhäpäivä ja samalla Irlannin kansallispäivä.

Pyhimyksen elämää kuvaavaa kertomusta kutsutaan hagiografiaksi.

 Ortodoksinen kirkko 

Ortodoksisessa kirkossa käytetään pyhimyksestä sanaa ”pyhä”. Ortodoksisessa kirkossa paikalliskirkon tai patriarkaatin pyhä synodi kanonisoi eli julistaa virallisesti pyhäksi.

 Protestanttiset kirkot 

Reformaatio hylkäsi pyhimyskultin, vaikka korostikin pyhimysten merkitystä. Useissa protestanttisissakin maissa pyhäpäivinä ovat kuitenkin säilyneet Pyhän Stefanoksen päivä eli tapaninpäivä sekä Johannes Kastajan päivä, juhannus. Suomessa olivat ennen vuotta 1774 myös apostolien muistopäivät pyhäpäiviä. Lisäksi nimipäivien vietto on saanut alkunsa katolisista pyhimysten muistopäivistä.

 Islam 

Islamissa pyhistä miehistä käytetään nimeä dervissi tai marabout. Pyhien miesten kunnioitus liittyy suufilaisuuteen, joka on kansanomaisen islamin suuntaus. Heidän voimansa perustui siihen, että heillä oli baraka eli yliluonnollinen voima, joka teki heistä pyhimyksiä. He olivat profeetta Muhammedin jälkeläisiä eli šarifeja

 Katso myös 
 Luettelo pyhimyksistä
 Pyhiinvaellus
 Pyhimyskalenteri
 Hagiografiset saagat

 Lähteet 

 Kirjallisuutta 






 Aiheesta muualla 

 Ortodoksinen pyhien luettelo. Ortodoksi.net.
 Forsius, Arno: Pyhimykset parantajina .
 Heikkilä, Tuomas: Ihmeteoilla pyhimykseksi. Lääketieteellinen Aikakauskirja Duodecim 23/2011.
 Similä, Ville: Pyhä elämä palkitaan sädekehällä. Ylioppilaslehti 3.11.2000.

*
*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit