Pidot

Pidot () on kirjallisuuden käsitteenä peräisin antiikin ajalta. Kuuluisaksi sen on tehnyt kreikkalaisen filosofin Platonin samanniminen dialogi Pidot, jossa kuvataan filosofista keskustelutilaisuutta eli symposionia: vapaat miehet kokoontuivat iltaisin syömään, juomaan ja pitämään puheita filosofisista aiheista. Dialogissa Platon esittää käsityksensä rakkaudesta. Pidot ovat aiheena myös monissa muissa antiikin kreikkalaisissa teoksissa.

Roomalaisessa kirjallisuudessa pidot esiintyvät muun muassa Petronius Arbiterin vain katkelmina säilyneen romaanin Satyricon laajassa säilyneessä kohtauksessa nimeltä Trimalchion pidot.

 Katso myös 

 Viini antiikin Kreikassa

 Pidot-lajityypin teoksia 

 Aristoteles: Pidot
 Athenaios: Deipnosofistai (Oppineiden pidot)
 Epikuros: Pidot
 Ksenofon: Pidot
 Lukianos: Juomingit eli Lapithit, parodia filosofien pidoista kertovista teoksista
 Petronius Arbiter: Trimalchion pidot
 Platon: Pidot
 Plutarkhos: Pitopuheita ja Seitsemän viisaan pidot

 Aiheesta muualla 



Luokka:Antiikin Kreikan kirjallisuus
Luokka:Kirjallisuuden käsitteet
Luokka:Taiteen aiheet