Keihäänheitto

Keihäänheitto on yleisurheilulaji, jossa heitetään urheilukeihästä.

Keihäänheitto oli mukana jo antiikin viisiottelussa. Laji oli nykyajan olympialaisten virallisena kisalajina ensi kertaa vuonna 1906. Entisaikoina keihäässä kilpailtiin paitsi pituusheitossa, myös tarkkuusheitossa ja kahden käden yhteistuloksessa.

 Historia 

Toisesta päästä teroitettua puukeppiä alettiin käyttää eri puolilla maailmaa metsästysvälineenä ja aseena noin 400 000 vuotta sitten. Silloin keihästä käytettiin luultavimmin vain pistoaseena. Myöhemmin keihäitä alettiin myös heittää, ja niihin alettiin liittää kivisiä kärkiä.Suuri suomalainen keihäskirja 1991, s. 34–35.

pienois|Astiaan kuvattu kreikkalainen keihäänheittäjä noin vuodelta 470 eaa. Hän pitää sormellaan näppinarusta, jolla heittoon saatiin pituutta ja tarkkuutta.
Urheilulajiksi keihäänheitto tuli antiikin olympialaisissa 708 eaa. osana viisiottelua. Viisiottelussa keihäässä kilpailtiin ilmeisesti vain pituusheitossa. Kreikkalaisten urheilukeihäs oli kevyempi kuin sotakeihäs, eikä siinä ollut metallikärkeä. Heitossa käytettiin tarkkuuden ja pituuden lisäämiseksi apuna niin sanottua näppinarua, ohutta nahkahihnaa, johon heittäjä pujotti etu- ja keskisormensa. Keihäänheitossa kilpailtiin Kreikan lisäksi myös joissain muissa muinaiskulttuureissa. Antiikin ajalta ei ole säilynyt tuloksia. Yhden kuvauksen mukaan stadionin mitta (165–210 metriä) olisi heitetty neljällä suorituksella.Suuri suomalainen keihäskirja 1991, s. 43–45.

Keihäänheitossa alettiin kilpailla Euroopassa ja Ruotsissa 1800-luvulla niin pituus- kuin tarkkuusheitossakin. Kreikkalaisten 1859 kisoissa pidetyssä keihäänheittokilpailuissa käytettiin noin 175 senttimetrin mittaista ja 1 250 grammaa painavaa rautakärkistä keihästä. Kansainvälinen yleisurheiluliitto määritteli keihään viralliset mitat vuonna 1914.Suuri suomalainen keihäskirja 1991, s. 52.

Keihäänheitto ei vielä päässyt ensimmäisiin nykyaikaisiin olympialaisiin 1896. Se oli 1904 olympialaisissa antropologisten päivien ohjelmassa ja 1906 vihdoin ensi kertaa varsinaisena olympialajina. Säännöt eivät olleet tuolloin vielä vakiintuneet, ja pitkään heittotapoja oli kaksi: keihään keskeltä kiinnipitäminen sekä takapäästä kiinnipitäminen. Kilpailuissa oli usein niin paremman käden kilpailu kuin myös kahden käden yhteiskilpailu. Vauhdinottoalue oli 1900-luvun vaihteeseen asti 2,5 × 2,5 metriä; Ruotsissa käytettiin sen jälkeen 10 metrin vauhdin maksimipituutta, mutta 1908 olympialaisissa ei rajoitusta enää ollut. Heitot mitattiin 1940-luvulle asti suorakulmaisesti, ei sektorin säteen suuntaisesti kuten nykyisin. Mittaustapa verotti vinoon suuntautuneiden heittojen pituutta.

Maailmanennätyksiä alettiin tilastoida virallisesti vuodesta 1913 alkaen. Ensimmäinen maailmanennätys oli ruotsalaisen Eric Lemmingin 62,34. Sen rikkoi virallisesti vuonna 1919 suomalainen Jonni Myyrä tuloksella 66,10.

Suomi oli keihäänheiton ykkösmaa 1920- ja 1930-luvuilla. Matti Järvinen paransi maailmanennätystä kymmenen kertaa ja johti Suomen kolmoisvoittoon olympiakisoissa 1932.Suuri suomalainen keihäskirja 1991, s. 54, 66.

Naiset alkoivat kilpailla keihäässä 1930-luvulla.Suuri suomalainen keihäskirja 1991, s. 66.

Keihään tuotekehittely edistyi 1950-luvulla yhdysvaltalaisten Heldin veljesten johdolla. Keihäästä tehtiin aiempaa liitävämpi, minkä seurauksena se lensi pitkälle mutta alkoi tulla alas lappeelleen. Espanjalaiset kehittivät barra vasca -pyörähdystyylin, jolla heitettiin lähes sata metriä ennen kuin se kiellettiin.Suuri suomalainen keihäskirja 1991, s. 97.

Itäsaksalainen Uwe Hohn heitti vuonna 1984 maailmanennätykseksi 104,80. Keihäsmallia muutettiin siirtämällä painopistettä eteenpäin. Uusien liitokeihäiden myötä maailmanennätys alkoi taas lähestyä sataa metriä, joten vuoden 1991 jälkeen sääntöjä tiukennettiin.Suuri suomalainen keihäskirja 1991, s. 164. Naisten keihäsmallia muutettiin vuonna 1991 lappeelle laskeutumisten vähentämiseksi, ja vuonna 1999 siten, että keihään painopistettä siirrettiin kolme senttimetriä lähemmäksi keihään kärkeä; tällöin myös ennätysten kirjaaminen aloitettiin alusta.

Heittopaikka ja välineet

pienois|Keihäänheittopaikan vauhdinottorata ja alastulosektori.
Keihäänheiton vauhdinottorata on vähintään 30 metrin pituinen, ja suositeltu vähimmäispituus on 36,50 metriä. Leveydeltään rata on 4 metriä. Radan päässä on 8 metrin säteellä vedetty kaari, jonka takana heittäjän on pysyttävä. Alastulosektori on valkoisin viivoin rajattu alue, jonka sektorin kulma on 28,96 astetta.

Miesten keihäs painaa 800 grammaa, naisten 600 grammaa, 19-vuotiaiden poikien 800 grammaa, 17-vuotiaiden poikien 700 grammaa, 19-vuotiaiden tyttöjen 600 grammaa ja 17-vuotiaiden tyttöjen 500 grammaa. Pituudeltaan miesten keihäs on 260–270 senttimetriä, naisten 220–230 senttimetriä. Keihään osat ovat varsi, metallikärki ja narukierre. Keihäs valmistetaan metallista tai muusta sopivasta materiaalista, ja se voi olla ontto tai umpinainen. Varren pinta on sileä.

Keihäänheittäjän piikkarit ovat kaikista piikkareista painavimmat, ja niissä on piikit myös kantapäässä, koska heittäjä tarvitsee jalalleen paljon pitoa ja tukea heittovaiheessa.

 Heittosuoritus 

pienois|Vauhdinoton loppuvaihe, jossa heittäjä vie toisen jalkansa eteenpäin ja valmistautuu sivaltamaan heittokäden eteen.
Heittäjä ei saa pitää käsinettä, teipata sormiaan yhteen tai käyttää mitään apuvälinettä. Keihästä on pidettävä kiinni yhdellä kädellä narukierteestä. Heitto on suoritettava olkapään tai heittokäsivarren yläpuolitse. Keihään on osuttava maahan kärki edellä.

Vauhdinoton alussa heittäjä pitelee keihästä heittokädessään keihäänkärki eteenpäin alaviistoon osoittaen. Juostessaan hän vetää heittokätensä suoraksi taakse ja nostaa keihään sen lentoradan mukaiseen asentoon kärki yläviistoon. Hartiat kääntyvät 90 astetta keihään puoleiselle sivulle, mutta lantio osoittaa yhä eteenpäin.

Heittäjä ottaa muutaman ristiaskeleen eli astuu heittokäden puoleisella jalallaan toisen jalan eteen. Ristiaskelilla heittäjä siirtää alavartalonsa ylävartalon edelle ja kallistaa ylävartaloa taaksepäin. Hän vetää hartiansa ja heittokätensä mahdollisimman taakse. Viimeisellä askeleellaan heittäjä astuu heittokättä vastakkaisen jalan kantapäällään pitkälle eteen, jolloin tämän jalan puoli hänen lantiostaan on edessä ja toinen puoli takana. Takimmainen jalka kääntyy sivulle ja taipuu hiukan polvesta.

Heittovaiheessa keihään puoleinen polvi kiertyy voimakkaasti heiton suuntaan ja pakottaa lantion kääntymään samansuuntaisesti. Sen jälkeen kääntyy rinta, jonka heittäjä työntää heiton suuntaan. Näin heittäjän kehosta tulee jousen muotoinen. Heittokäsi sivaltaa nopeasti eteenpäin heittäjän hartioiden yli kuin ruoskan kärki. Keho liikkuu eteenpäin ja ylöspäin suorana olevan tukijalan yli. Heittäjä päästää keihäästä irti päänsä yläpuolella. Hän pysäyttää vauhtinsa iskemällä heittokäden puoleisen jalkansa rataan.

Keihäänheiton suorituksessa ihmisen keho joutuu hetkeksi äärimmäisen rasituksen kohteeksi. Täysin luonnottomaan asentoon taipuneen kehon niveliin ranteessa, kyynärpäässä, selässä, lantiossa, lonkissa ja jaloissa kohdistuu heittovaiheessa niin suuria voimia, että lähes kaikki huipputason keihäänheittäjät kärsivätkin uransa aikana leikkaushoitoa vaativista loukkaantumisista.

Heitto mitataan keihään metallikärjen kohdasta heittokaaren sisäreunaan kohti heittokaaren ympyrän keskipistettä. Tulos merkitään yhden senttimetrin tarkkuudella alaspäin pyöristäen.

 Kilpailumuoto 
Keihäänheiton arvokilpailujen finaaleissa on yleensä mukana 12 heittäjää. Kolmen kierroksen jälkeen kahdeksan parasta saa heittää vielä kolme heittokierrosta. Pisimmän sääntöjen mukaisen heiton tehnyt on kilpailun voittaja.

 Keihäänheitto arvokilpailuissa 

Keihäänheitto on kuulunut olympialaisten lajivalikoimaan vuoden 1908 olympialaisista lähtien. Naisten keihäs tuli olympialaisten ohjelmaan vuonna 1932. Parhaiten arvokisojen keihäänheittokilpailuissa ovat menestyneet Suomi, Ruotsi, Norja, Tšekki, Saksa ja Neuvostoliitto.

 Maailmanennätykset 
 Miehet  Jan Železný   CZE  98,48  25. toukokuuta 1996  Jena, Saksa Naiset  Barbora Špotáková   CZE  72,28  13. syyskuuta 2008  Stuttgart, Saksa Juniorit M (U20)  Neeraj Chopra   IND  86,48  23. heinäkuuta 2016  Bydgoszcz, Puola Juniorit N (U20)  Yulenmis Aguilar   CUB  63,86  2. elokuuta 2015  Edmonton, Kanada Pojat (700 g) (U18)  Braian Toledo   ARG  89,34  6. maaliskuuta 2010  Mar del Plata, Argentiina Tytöt (500 g) (U18)  Adriana Vilagoš   SRB  70,10  14. elokuuta 2021  Kraljevo, Serbia
miehet, naiset, Keihäänheiton ennätykset IAAF:n sivuilla , viitattu 27.9.2016

 Miesten maailmanennätyksen kehitys

Vanha keihäsmalli

pienois|150px|Matti Järvinen paransi maailmanennätystä 10 kertaa vuosina 1930−1934.
pienois|150px|Uwe Hohn heitti vanhan keihäsmallin viimeisen maailmanennätyksen.
Tulos  Nimi  Maa  Pvm  Paikka62,32  Eric Lemming   SWE  29. syyskuuta 1912  Tukholma, Ruotsi63,29  Jonni Myyrä   FIN  5. heinäkuuta 1914  Malmö, Ruotsi64,81  Jonni Myyrä   FIN  18. heinäkuuta 1915  Lappeenranta65,55  Jonni Myyrä   FIN  13. heinäkuuta 1919  Savitaipale66,10  Jonni Myyrä   FIN  24. elokuuta 1919  Tukholma, Ruotsi66,62  Gunnar Lindström   SWE  12. joulukuuta 1924  Eksjö, Ruotsi67,31  Gunnar Lindström   SWE  20. syyskuuta 1925  Oslo, Norja68,55  Jonni Myyrä   FIN  27. syyskuuta 1925  Richmond, Virginia, Yhdysvallat69,88  Eino Penttilä   FIN  1. lokakuuta 1927  Viipuri71,01  Erik Lundqvist   SWE  15. elokuuta 1928  Tukholma, Ruotsi71,57  Matti Järvinen   FIN  8. elokuuta 1930  Viipuri71,70  Matti Järvinen   FIN  17. elokuuta 1930  Tampere (Pyynikin urheilukenttä)71,88  Matti Järvinen   FIN  31. elokuuta 1930  Vaasa72,93  Matti Järvinen   FIN  14. syyskuuta 1930  Viipuri74,02  Matti Järvinen   FIN  27. kesäkuuta 1932  Turku74,28  Matti Järvinen   FIN  25. toukokuuta 1933  Mikkeli74,61  Matti Järvinen   FIN  7. kesäkuuta 1933  Vaasa76,10  Matti Järvinen   FIN  15. kesäkuuta 1933  Helsinki76,66  Matti Järvinen   FIN  7. syyskuuta 1934  Torino, Italia77,23  Matti Järvinen   FIN  18. kesäkuuta 1936  Helsinki77,87  Yrjö Nikkanen   FIN  25. elokuuta 1938  Kymi78,70  Yrjö Nikkanen   FIN  16. lokakuuta 1938  Kotka80,41  Franklin Held  border|20px|Yhdysvallat USA  8. elokuuta 1953  Pasadena, Kalifornia, Yhdysvallat81,29  Bill Miller  border|20px|Yhdysvallat USA  21. elokuuta 1954 Pasadena, Kalifornia, Yhdysvallat81,29  Franklin Held  border|20px|Yhdysvallat USA  21. toukokuuta 1955 	Modesto, Kalifornia, Yhdysvallat81,75  Franklin Held  border|20px|Yhdysvallat USA  21. toukokuuta 1955  Modesto, Kalifornia, Yhdysvallat83,56  Soini Nikkinen   FIN  24. kesäkuuta 1956  Kuhmoinen83,66  Janusz Sidło   POL  30. kesäkuuta 1956  Milano, Italia85,71  Egil Danielsen   NOR  26. marraskuuta 1956  Melbourne, Australia86,04  Al Cantello  border|20px|Yhdysvallat USA  5. kesäkuuta 1959  Compton, Kalifornia, Yhdysvallat86,74  Carlo Lievore   ITA  1. kesäkuuta 1961  Milano, Italia87,12  Terje Pedersen   NOR  1. heinäkuuta 1964  Oslo, Norja91,72  Terje Pedersen   NOR  2. syyskuuta 1964  Oslo, Norja91,98  Jānis Lūsis   URS  23. kesäkuuta 1968  Saarijärvi92,70  Jorma Kinnunen   FIN  18. kesäkuuta 1969  Tampere (Ratinan stadion)93,80  Jānis Lūsis   URS  6. heinäkuuta 1972  Tukholma, Ruotsi94,08  Klaus Wolfermann   BRD  5. toukokuuta 1973  Leverkusen, Saksan liittotasavalta94,58  Miklós Németh   HUN  26. heinäkuuta 1976  Montreal, Kanada96,72  Ferenc Paragi   HUN  23. huhtikuuta 1980  Tata, Unkari99,72  Tom Petranoff   USA  15. toukokuuta 1983  Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat104,80  Uwe Hohn   DDR  20. heinäkuuta 1984  Itä-Berliini, Saksan demokraattinen tasavalta

Nykyinen keihäsmalli

85,74  Klaus Tafelmeier   BRD  20. syyskuuta 1986  Como, Italia87,66  Jan Železný  border|20px|Tšekkoslovakia TCH  31. toukokuuta 1987  Nitra, Tšekkoslovakia89,10  Patrik Bodén   SWE  24. maaliskuuta 1990  Austin, Texas, Yhdysvallat89,58  Steve Backley   GBR  2. heinäkuuta 1990  Tukholma, Ruotsi89,66*  Jan Železný  border|20px|Tšekkoslovakia TCH  14. heinäkuuta 1990  Oslo, Norja90,98*  Steve Backley   GBR  20. heinäkuuta 1990  Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta91,98*  Seppo Räty   FIN  6. toukokuuta 1991  Shizuoka, Japani96,96*  Seppo Räty   FIN  2. kesäkuuta 1991  Punkalaidun91,46  Steve Backley   GBR  25. tammikuuta 1992  Auckland, Uusi-Seelanti95,54  Jan Železný    CZE  6. huhtikuuta 1993  Pietersburg, Etelä-Afrikka95,66  Jan Železný   CZE  29. elokuuta 1993  Sheffield, Yhdistynyt kuningaskunta98,48  Jan Železný   CZE  25. toukokuuta 1996  Jena, Saksa
* jälkikäteen käytöstä poistettu keihäsmalli.

Naisten maailmanennätyksen kehitys

Vanha keihäsmalli
pienois|150px|Dana Zátopková heitti vuonna 1958 maailmanennätykseksi 55,73.
pienois|150px|Ruth Fuchs paransi vuosina 1972-1980 maailmanennätystä kuusi kertaa.
pienois|150px|Petra Felke heitti naisten vanhan keihäsmallin viimeisen maailmanennätyksen.

 24,95  Marie Mejzlíková  border|20px|Tšekkoslovakia TCH  30. heinäkuuta 1922  Prostějov, Tšekkoslovakia 25,01  Bozena Sramkova  border|20px|Tšekkoslovakia TCH  6. elokuuta 1922  Praha, Tšekkoslovakia 25,325  Bozena Sramkova  border|20px|Tšekkoslovakia TCH  13. elokuuta 1922  Praha, Tšekkoslovakia 25,50  Marie Janderová  border|20px|Tšekkoslovakia TCH  6. huhtikuuta 1923  Monte Carlo, Monaco 26,10  Kamila Olmerová  border|20px|Tšekkoslovakia TCH  31. toukokuuta 1923  Hradec Králové, Tšekkoslovakia 27,30  Frantiska Vlachová  border|20px|Tšekkoslovakia TCH  26. elokuuta 1923  Jihlava, Tšekkoslovakia 27,30  Kamila Olmerová  border|20px|Tšekkoslovakia TCH  2. syyskuuta 1923  Kladno, Tšekkoslovakia 27,24  Marie Janderová  border|20px|Tšekkoslovakia TCH  25. toukokuuta 1924  Moravska, Tšekkoslovakia 33,07  Pauline Hascup   border|20px|Yhdysvallat USA  26. kesäkuuta 1926  Paterson, New Jersey, Yhdysvallat 35,26  Lillian Copeland  border|20px|Yhdysvallat USA  8. toukokuuta 1926  35,55  Lillian Copeland  border|20px|Yhdysvallat USA  26. heinäkuuta 1926  Pasadena, Kalifornia, Yhdysvallat 38,21  Lillian Copeland  border|20px|Yhdysvallat USA  26. helmikuuta 1927  Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat 38,80  Margaret Jenkins  border|20px|Yhdysvallat USA  3. syyskuuta 1927  Eureka, Kalifornia, Yhdysvallat 39,35  Margaret Jenkins  border|20px|Yhdysvallat USA  15. huhtikuuta 1928  San Jose, Kalifornia, Yhdysvallat 40,68  Babe Zaharias  border|20px|Yhdysvallat USA  4. heinäkuuta 1930  Dallas, Texas, Yhdysvallat 42,32  Liesel Schumann  border|20px|Saksa GER  8. elokuuta 1930  Praha, Tšekkoslovakia 44,64  Ellen Braumüller  border|20px|Saksa GER  12. kesäkuuta 1932  Berliini, Saksa 46,745  Nan Gindele  border|20px|Yhdysvallat USA  18. kesäkuuta 1932  Chicago, Illinois, Yhdysvallat 47,24  Aneliese Steinheuer  border|20px|Natsi-Saksa GER  21. kesäkuuta 1942  Frankfurt am Main, Saksa 47,80  Erika Matthes  border|20px|Natsi-Saksa GER  17. heinäkuuta 1938 	Stuttgart, Saksa 48,21  Herma Bauma   AUT  29. kesäkuuta 1947  Wien, Itävalta 48,39  Ludmila Anokina   URS  15. syyskuuta 1945  Kiova, Neuvostoliitto 50,27  Ludmila Anokina   URS  22. syyskuuta 1947  Moskova, Neuvostoliitto 50,32  Klaudia Majutškaja   URS  23. syyskuuta 1947  Moskova, Neuvostoliitto 48,63  Herma Bauma   AUT  12. syyskuuta 1948  Wien, Itävalta 49,59  Natalja Smirnitskaja   URS  25. heinäkuuta 1949  Moskova, Neuvostoliitto 53,41  Natalja Smirnitskaja   URS  5. elokuuta 1949  Moskova, Neuvostoliitto 53,56  Nadežda Konjajeva   URS  5. helmikuuta 1954  Leningrad, Neuvostoliitto 55,11  Nadežda Konjajeva   URS  22. toukokuuta 1954  Kiova, Neuvostoliitto 55,48  Nadežda Konjajeva   URS  6. elokuuta 1954  Kiova, Neuvostoliitto 55,73  Dana Zátopková   TCH  1. kesäkuuta 1958  Praha, Tšekkoslovakia 57,40  Anna Pazera   AUS  24. heinäkuuta 1958  Cardiff, Yhdistynyt kuningaskunta 57,49  Birutė Zalogaitytė   URS  30. lokakuuta 1958  Tbilisi, Neuvostoliitto 57,92  Elvīra Ozoliņa   URS  3. toukokuuta 1960  Leselidze, Neuvostoliitto 59,55  Elvīra Ozoliņa   URS  4. kesäkuuta 1960  Moskova, Neuvostoliitto 59,78  Elvīra Ozoliņa    URS  3. heinäkuuta 1963  Tokio, Japani  61,38  Elvīra Ozoliņa   URS  27. elokuuta 1964  Kiova, Neuvostoliitto 62,40  Jelena Gortšakova   URS  16. lokakuuta 1964  Tokio, Japani 62,70  Eva Gryzieck   POL  11. kesäkuuta 1972  Bukarest, Romania 65,06  Ruth Fuchs    DDR  11. kesäkuuta 1972  Potsdam, Saksan demokraattinen tasavalta 66,10  Ruth Fuchs   DDR  7. syyskuuta 1973  Edinburgh, Yhdistynyt kuningaskunta 67,22  Ruth Fuchs   DDR  3. lokakuuta 1974  Rooma, Italia 69,12  Ruth Fuchs   DDR  10. heinäkuuta 1976  Itä-Berliini, Saksan demokraattinen tasavalta 69,32  Kathy Schmidt   USA   11. syyskuuta 1977  Fürth, Saksan liittotasavalta  69,52  Ruth Fuchs   DDR  13. kesäkuuta 1979  Dresden, Saksan demokraattinen tasavalta  69,96  Ruth Fuchs    DDR  29. huhtikuuta 1980  Split, Jugoslavia  70,80  Tatjana Birjulina   URS  12. heinäkuuta 1980  Podolsk, Neuvostoliitto 71,88  Antoaneta Todorova   BUL  16. kesäkuuta 1981  Zagreb, Jugoslavia 72,40  Tiina Lillak   FIN  29. heinäkuuta 1982  Helsinki 74,20  Sofia Sakorafa   GRE  25. syyskuuta 1982  Hania, Kreikka 74,76  Tiina Lillak   FIN  13. kesäkuuta 1983  Tampere (Ratinan stadion) 75,26  Petra Felke   DDR  4. kesäkuuta 1985  Schwerin, Saksan demokraattinen tasavalta 75,40  Petra Felke   DDR  4. kesäkuuta 1985  Schwerin, Saksan demokraattinen tasavalta 77,44  Fatima Whitbread   GBR  28. syyskuuta 1986  Stuttgart, Saksan liittotasavalta 78,90  Petra Felke   DDR  29. heinäkuuta 1987  Leipzig, Saksan demokraattinen tasavalta 80,00  Petra Felke-Meier   DDR  9. syyskuuta 1988  Potsdam, Saksan demokraattinen tasavalta

Nykyinen keihäs

 67,09  Mirela Maniani   GRE  28. elokuuta 1999  Sevilla, Espanja 68,22  Trine Solberg-Hattestad   NOR  30. kesäkuuta 2000  Rooma, Italia 69,48  Trine Solberg-Hattestad   NOR  28. kesäkuuta 2000  Oslo, Norja 71,54  Osleidys Menéndez   CUB  1. heinäkuuta 2001  Rethymnon, Kreikka 71,70  Osleidys Menéndez   CUB  14. elokuuta 2005  Helsinki, Suomi 72,28  Barbora Špotáková   CZE  13. syyskuuta 2008  Stuttgart, Saksa

 Maanosien ennätykset 
Lähde:WA

 Miehet 

 Maanosa  Tulos  Heittäjä  Paikka  Aika  Aasia  92,97  Arshad Nadeem   Pariisi  8. elokuuta 2024 Afrikka  92,72  Julius Yego  Peking 26. elokuuta 2015 Etelä-Amerikka  91,00  Luiz Maurício da Silva   São Paulo  3. elokuuta 2025 Eurooppa  98,48  Jan Železný   Jena  25. toukokuuta 1996  Oseania  89,02  Jarrod Bannister   Brisbane  29. helmikuuta 2008 Pohjois-, Keski-Amerikka ja Karibia  93,07  Anderson Peters   Doha  13. toukokuuta 2022

 Naiset 

 Maanosa  Tulos  Heittäjä  Paikka  Aika  Aasia  67,98  Lü Huihui   Shenyang  2. elokuuta 2019 Afrikka  69,35  Sunette Viljoen   New York  9. kesäkuuta 2012 Etelä-Amerikka  66,70  Flor Ruiz   Cuiabá  12. toukokuuta 2024 Eurooppa  72,28  Barbora Špotáková   Stuttgart  13. syyskuuta 2008  Oseania  68,92  Kathryn Mitchell   Gold Coast  11. huhtikuuta 2018 Pohjois-, Keski-Amerikka ja Karibia  71,70  Osleidys Menéndez   Helsinki  14. elokuuta 2005

Kymmenen pisintä heittoa
Miehet
 1.  98,48  Jan Železný   CZE  25. toukokuuta 1996  Jena, Saksa 2. 97,76  Johannes Vetter   GER  6. syyskuuta 2020  Chorzów, Puola 3. 96,29  Johannes Vetter   GER  29. toukokuuta 2021  Chorzów, Puola 4. 95,66  Jan Železný   CZE  29. elokuuta 1993  Sheffield, Yhdistynyt kuningaskunta 5. 95,54  Jan Železný   CZE  6. huhtikuuta 1993  Pietersburg, Etelä-Afrikka 6. 95,34  Jan Železný   CZE  29. elokuuta 1993  Sheffield, Yhdistynyt kuningaskunta 7. 94,84  Johannes Vetter   GER  6. syyskuuta 2020  Chorzów, Puola 8. 94,64  Jan Železný  CZE  31. toukokuuta 1996 Ostrava, Tšekki 9. 94,44  Johannes Vetter   GER  11. heinäkuuta 2017  Luzern, Sveitsi 10. 94,24  Johannes Vetter   GER  29. toukokuuta 2021  Chorzów, Puola
All-time men's best javelin throw alltime-athletics.com. Viitattu 7.9.2022. 
Naiset

1.  72,28  Barbora Špotáková   CZE  13. syyskuuta 2008  Stuttgart, Saksa2.  71,70  Osleidys Menéndez   CUB  14. elokuuta 2005  Helsinki, Suomi3.  71,58  Barbora Špotáková   CZE  2. syyskuuta 2011  Daegu, Etelä-Korea4.  71,54  Osleidys Menéndez   CUB  1. heinäkuuta 2001  Réthymno, Kreikka5. 71,53  Osleidys Menéndez   CUB  27. elokuuta 2004  Ateena, Kreikka 6. 71,42  Barbora Špotáková   CZE  21. elokuuta 2008  Peking, Kiina7. 71,40  Maria Andrejczyk   POL  9. toukokuuta 2021  Split, Kroatia8.  70,53  Marija Abakumova   RUS  1. syyskuuta 2013  Berliini, Saksa9. 70,20  Christina Obergföll   GER  23. kesäkuuta 2007  München, Saksa10. 70,03  Christina Obergföll   GER  14. elokuuta 2005  Helsinki, Suomi

Kymmenen parasta heittäjää
pienois|150px|Jan Železný.
pienois|150px|Barbora Špotáková.
Miehet
 1. 98,48  Jan Železný   CZE  25. toukokuuta 1996  Jena, Saksa 2. 97,76  Johannes Vetter   GER  6. syyskuuta 2020  Chorzów, Puola 3. 93,90  Thomas Röhler   GER  5. toukokuuta 2017  Doha, Qatar 4. 93,09  Aki Parviainen   FIN  26. kesäkuuta 1999  Kuortane, Suomi 5. 93,07 Anderson Peters GRN  13. toukokuuta 2022  Doha, Qatar6. 92,97  Arshad Nadeem   PAK  8. elokuuta 2024  Pariisi, Ranska 7. 92,72  Julius Yego  KEN  26. elokuuta 2015  Peking, Kiina 8.  92,61  Sergei Makarov  RUS  30. kesäkuuta 2002  Sheffield, Iso-Britannia 9.  92,60  Raymond Hecht  GER  21. heinäkuuta 1995  Oslo, Norja 10.  92,06 Andreas Hofmann GER  2. kesäkuuta 2018  Offenburg, Saksa

Naiset
 1.  72,28  Barbora Špotáková   CZE  13. syyskuuta 2008  Stuttgart, Saksa 2.  71,70  Osleidys Menéndez   CUB  14. elokuuta 2005  Helsinki, Suomi 3. 71,40  Maria Andrejczyk   POL  9. toukokuuta 2021  Split, Kroatia 4. 70,53  Marija Abakumova   RUS  1. syyskuuta 2013  Berliini, Saksa 5. 70,20  Christina Obergföll   GER  23. kesäkuuta 2007  München, Saksa 6. 69,48  Trine Solberg-Hattestad   NOR  28. heinäkuuta 2000  Oslo, Norja 7. 69,35  Sunette Viljoen   RSA  9. kesäkuuta 2012  New York, Yhdysvallat 8.  69,19  Christin Hussong   GER  30. toukokuuta 2021  Chorzów, Puola 9. 68,92  Kathryn Mitchell   AUS  11. huhtikuuta 2018  Gold Coast, Australia 10. 68,43  Sara Kolak   CRO  6. heinäkuuta 2017  Lausanne, Sveitsi

 Katso myös 
 Luettelo yli 90 metriä heittäneistä keihäänheittäjistä
 Luettelo yli 70 metriä heittäneistä naiskeihäänheittäjistä

Lähteet


Viitteet

 Aiheesta muualla 

 Keihäänheiton esittely Kansainvälisen yleisurheiluliiton sivuilla. 


*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit