Esperanton kielioppi

Esperanto on keinotekoinen apukieli, jonka kielioppi on luonnollisiin kieliin verrattuna hyvin helppo. Vaikka useimmat esperanton kieliopin piirteistä onkin lainattu eurooppalaisista kielistä, on kielen oppiminen säännöllisistä ja loogisista rakenteista johtuen helppoa myös muiden kielten puhujille.

 Joitakin ominaisuuksia 
 morfologia on agglutinoivaa
 substantiiveilla ei ole sukua
 substantiivit ja adjektiivit taipuvat yksikössä ja monikossa, sekä kahdessa sijamuodossa – nominatiivissa ja akkusatiivissa
 akkusatiivi voi objektin lisäksi osoittaa liikkeen suuntaa tai korvata preposition
 substantiivit taipuvat aina samalla tavalla niitä kuvaavien adjektiivien kanssa
 verbeillä on kolme tapaluokkaa: indikatiivi, konditionaali ja volitiivi
 indikatiivilla on kolme aikamuotoa: preesens, imperfekti ja futuuri
 verbit eivät taivu persoonamuodoissa
 ei määrättyä sanajärjestystä
 suurin osa kantasanastosta on lainattu indoeurooppalaisen kielikunnan itaalisista, germaanisista, slaavilaisista ja kreikkalaisista kielistä, erityisesti ranskasta, latinasta, englannista, saksasta, kreikasta, puolasta ja venäjästä
 ei yhtään epäsäännöllistä verbiä tai nominia
 jokainen kirjainmerkki vastaa yhtä äännettä
 eri sanaluokilla on omat kirjainpäätteensä: -o substantiiveilla, -a adjektiiveilla ja -i verbeillä
 yhdestä sanasta voi tehdä useita uusia sanoja etu- ja jälkiliitteillä

 Artikkeli 

Esperantossa on ainoastaan määräinen artikkeli, la, jota käytetään sekä yksikössä että monikossa. Määräistä artikkelia käytetään ilmaisemaan jotain joukkoa edustavaa yksilöä, aikaisemmin mainittua asiaa, tai tilanteen vuoksi tuttua asiaa. Joskus se voidaan suomentaa sanalla se.

 ”Bonvolu malfermi la pordon.” – Ole hyvä ja avaa ovi.
 ”La mondo estas tro eta por ni ĉiuj.” – Maailma on liian pieni meille kaikille.
 ”La gepardo estas la plej rapida de la bestoj.” – Gepardi on eläimistä nopein.
 ”Mi volas havi tiun ĉemizon, la bluan.” – Haluan tuon paidan, (sen) sinisen.

Koska määräisen artikkelin käyttö voi olla vaikeaa erityisesti sellaisten kielten puhujille, joissa määräistä artikkelia ei esiinny, aloittelijan ei yleensä katsota tarvitsevan käyttää sitä.

 Sanojen päätteet 

Esperantossa pääte -o tarkoittaa substantiivia, -a adjektiivia, -i verbin infinitiiviä ja -e  adverbia. Kun substantiiviin tai adjektiiviin lisätään -j, tulee sanasta monikollinen. Viimeiseksi tulee mahdollisen akkusatiivin pääte -n. Substantiivilla ja sen määritteenä olevalla adjektiivilla on samat päätteet.

 bona knabo, bonan knabon, (la) bonaj knaboj, bonajn knabojn – hyvä poika, hyvää poikaa, hyvät pojat, hyviä poikia

Sanojen päätteitä vaihtamalla voi helposti muodostaa uusia eri sanaluokkien sanoja. Lisää kohdassa Sanojen muodostaminen.

 koro, kora, kore – sydän, sydämellinen, sydämellisesti

Akkusatiivin päätteen ansiosta sanajärjestys on melko vapaa:

 La knabino feliĉan knabon kisis – Tyttö suuteli onnellista poikaa
 La knabino feliĉa knabon kisis – Onnellinen tyttö suuteli poikaa

Substantiivin ja artikkelin loppuvokaali voi jäädä pois esim. runokielessä. Tällainen loppuheitto osoitetaan heittomerkillä, esim. belec' de l' mond (sama kuin beleco de la mondo, suomeksi maailman kauneus).

 Pronominit 

mi - minä
vi - sinä
li - hän (mies)
ŝi - hän (nainen)
ĝi - se
ni - me
vi - te
ili - he, ne

Lisäksi esperantossa on suomen kielestä puuttuva passiivipronomini oni, joka suomennetaan passiivilla. Vanhanaikaisessa, raamatullisessa tekstissä saatetaan käyttää myös pronominia ci (sinä). Nykyesperantossa sitä ei kuitenkaan enää käytetä.

Refleksiivipronominia si käytetään, kun yksikön tai monikon kolmannen persoonan tekeminen kohdistuu itseensä.

Pronominit taipuvat myös akkusatiivimuodossa. Lisäämällä pronominin perään pääte -a, saadaan aikaan omistusmuoto, jolla on myös monikko ja akkusatiivimuoto.Mi amas vin! Ĉu liaj amikoj havas siajn pasportojn?"Minä rakastan sinua! Onko hänen ystävillään passinsa?Vi duŝas lin, ĉar li ne povas duŝi sin mem."Sinä peset hänet, koska hän ei voi pestä itseään.

 Verbit 

Kaikki esperanton verbit ovat säännöllisiä. Perusmuodon pääte on aina -i, jonka korvaamalla muilla päätteillä saadaan eri aikamuotoja. -as on preesens, -is on preteriti ja -os on futuuri. Suomen kielestä tuttuja perfektiä ja pluskvamperfektiä ei varsinaisesti ole, mutta ne voidaan muodostaa partisiipeilla. Verbit eivät taivu subjektin mukaan.

Indikatiivin lisäksi esperantossa voidaan muodostaa kaksi muuta modusta: imperatiivi päätteellä -u ja konditionaali päätteellä -us. Imperatiivi tunnetaan esperantossa myös nimellä volitiivi ja se voi toimia myös konjunktiivina.

Kahdesta peräkkäisestä verbistä jälkimmäinen on aina perusmuodossa.Mi volus vidi vin."Haluaisin nähdä sinut."Paĉjo kisu sian filinon."Isukki suudelkoon tytärtään."Mi petas, ke vi foriru."Pyydän sinua lähtemään."

 Kieltäminen 

Väitelauseesta tehdään kielteinen käyttämällä sanaa ne, tai jotakin neni- -alkuisista korrelatiiveista. Yhdessä lauseessa voi olla vain yksi kieltävä sana.

 Mi ne faris nenion ajn. Mi ne faris ion ajn. – En tehnyt mitään.Kieltosana tulee ennen kiellettävää sanaa, useimmiten ennen verbiä.

 Mi ne skribis tion. – Minä en kirjoittanut tuota. Ne mi skribis tion. – En minä tuota kirjoittanut. (joku muu kirjoitti)
 Mi skribis ne tion. – Tuota minä en kirjoittanut. (mutta jotain muuta kirjoitin)

 Omistus 

Omistuspronominien lisäksi omistusta voi ilmaista sanalla de. Yleensä omistettava sana tarvitsee tällöin määräisen artikkelin. De-prepositiolla voidaan korvata myös persoonapronominien omistusmuoto.

 La flugiloj de la birdo. – Linnun siivet. Mia ĉambro. = La ĉambro de mi. – Minun huoneeni. Sanojen muodostaminen 

Esperanton erikoisominaisuus on sanojen helppo muodostaminen. Yhdestä juurisanasta voidaan päätteitä vaihtamalla ja liitteitä lisäämällä saada jopa kymmeniä uusia sanoja täysin säännönmukaisella muodostustavalla.

 Päätteiden vaihtaminen amo - rakkausama - rakasame - rakkaastiami - rakastaaintereso - mielenkiintointeresa - mielenkiintoineninterese - mielenkiintoisestiinteresi - kiinnostaaVi estas ama, ĉar mi amas vin."Olet rakas, koska rakastan sinua."

 Yhdyssanat 

Yhdyssanat muodostetaan liittämällä sanat yhteen. Ensimmäisen sanan sanaluokkapääte voidaan jättää pois, jos se kuulostaa paremmalta. Esimerkiksi maanosa on mondoparto ja pääkaupunki on ĉefurbo.

 Liitteet 
 Etuliitteet 

 bo- = sukulaisuus avioliiton kautta
 bofrato (< frato — veli) = lanko
 dis- = hajalleen, erilleen
 disdoni (< doni — antaa) = jakaa
 ek- = aloittaa, toimia äkillisesti
 eklerni (< lerni — oppia, opiskella) = alkaa opiskella
 eks- = entinen
 eksinstruisto (< instruisto — opettaja) = entinen opettaja
 fi- = huono
 fivorto (< vorto — sana) = kirosana
 ge- = molemmat sukupuolet yhdessä
 gepatroj (< patro — isä) = vanhemmat
 mal- = päinvastainen
 malami (< ami — rakastaa) =  vihata
 mis- = väärin
 misuzi (< uzi — käyttää) =  väärinkäyttää
 pra- = menneisyydessä, esi-
 prapatro (< patro — isä) =  esi-isä
 re- = uudelleen
 reveni (< veni — tulla) =  palata

Myös monia muita esperanton sanajuuria (prepositioita, promineja, adverbeja, numeraaleja jne) voidaan käyttää etuliitteiden tapaan. Näistä tavallisimpia ovat:

 al- = -lle, luokse (prepositio)
 aldoni (< doni — antaa) = lisätä
 antaŭ- = edessä, ennen (prepositio)
 antaŭdiri (< diri — sanoa) = ennustaa
 apud- = vieressä, äärellä (prepositio)
 apudmeti (< meti — panna, asettaa) = asettaa rinnakkain, rinnastaa
 ĉe- = luona, ääressä (prepositio)
 ĉeesti (< esti — olla) = olla läsnä
 ĉef- = pää-
 ĉefurbo (< urbo — kaupunki) = pääkaupunki
 ĉi- = lähellä
 ĉi-jara (< jara — vuosi-) = tämänvuotinen
 ĉia- = kaikenlainen (taulukkosana)
 ĉiaokaze (< okaze — tapauksessa) = joka tapauksessa
 ĉiu- = jokainen (taulukkosana)
 ĉiujara (< jara — vuosi-) = vuosittainen
 ĉirkaŭ- = ympäri(llä) (prepositio)
 ĉirkaŭrigardi (< rigardi — katsoa) = katsoa ympärilleen
 de- = -sta/-stä (prepositio)
 deiri (< iri — mennä) = lähteä
 du- = kaksi-
 dujara (< jaro — vuosi) = kaksivuotias, kaksivuotinen
 duon- = puoli-
 duondiri (< diri — sanoa) = vihjata; duondormi (< dormi — nukkua) = torkkua
 dum- = aikana, kuluessa
 dumtempa (< tempo — aika) = väliaikainen, tilapäinen; dumviva  (< vivo — elämä) = elinikäinen
 ekster- = ulkopuolella (prepositio)
 ekstertema (< temo — aihe, teema) = aiheen ulkopuolella
 el- = ulos, -sta/-stä (prepositio)
 eliri (< iri — mennä) = lähteä (ulos); elsaluti (< saluti — tervehtiä) = kirjautua ulos (atk)
 en- = -ssa/-ssä, sisässä (prepositio)
 ensaluti (< saluti — tervehtiä) = kirjautua sisään (atk)
 for- = pois
 forblovi (< blovi — puhaltaa) = puhaltaa pois
 fuŝ- = hutiloida (fuŝi)
 fuŝkontakto (< kontakto — kosketus) = oikosulku; fuŝparoli (< paroli — puhua) = puhua epäselvästi
 ĝis- = saakka (prepositio)
 ĝisnuna (< nun — nyt) = tähänastinen
 inter- = kesken, välissä, väliin (prepositio)
 interludo (< ludo — soitto) = välisoitto; interkrampe (< krampo — sulkumerkki)) = suluissa
 kontraŭ- = vastaan (prepositio)
 kontraŭatako (< atako — hyökkäys) = vastahyökkäys
 krom- = paitsi (prepositio)
 kromnomo (< nomo — nimi) = lisänimi, lempinimi, *liikanimi*
 kun- = kanssa (prepositio)
 kunlabori (< labori — tehdä työtä) = tehdä yhteistyötä
 kvazaŭ- = ikään kuin
 kvazaŭstelo (< stelo — tähti) = tähtimäinen taivaankappale; kvazaŭhomo (< homo — ihminen) = ihmismäinen olento; 
 laŭ- = pitkin, mukaan (prepositio)
 laŭlonga (< longa — pitkä) = pituussuuntainen; laŭmoda (< modo — muoti) = muodinmukainen 
 mem- = itse
 memamo (< amo — rakkaus) = itserakkaus
 multe- = paljon
 multekosta (< kosti — maksaa) = kallis
 ne- = ei
 neagrabla (< agrabla — miellyttävä) = epämiellyttävä
 nov- = uusi (adj)
 novjaro (< jaro — vuosi) = uusi vuosi; novriĉulo (< riĉulo — rikas) = uusrikas
 per- = avulla
 perforta (< forta — voimakas) = väkivaltainen
 plej- = eniten  (vertailu)
 plejofte (< ofte — usein) = useimmiten
 pli- = enemmän (vertailu)
 pliigi (< igi — tehdä jks) = lisätä, suurentaa, enentää
 po- = kohti
 pocento (< cent — sata) = prosentti
 por- = varten (prepositio)
 porĉiama (< ĉiam — aina) = ikuinen
 post- = jälkeen (prepositio)
 postiri (< iri — mennä) = seurata; postklasika (< klasika — klassinen) = jälkiklassinen
 preter- = ohi (prepositio)
 preterveturi (< veturi — ajaa) = ajaa ohi, ohittaa
 pri- = -sta/-stä (prepositio)
 pridemandi (< demandi — kysyä) = kuulustella
 pro- = vuoksi (prepositio)
 propeti (< peti — pyytää) = puhua/vedota jonkun puolesta; procento (< cent — sata) = prosentti(määrä)
 retro- = takaisin-
 retropago (< pago — maksu) = takaisinmaksu; 
 sam- = samanlainen 
 samklasano (< klaso — luokka) = luokkatoveri; samnoma (< nomo — nimi) = samanniminen
 sen- = ilman (prepositio)
 senakva (< akvo — vesi) = vedetön, kuiva
 sin- = (< si ) = itseään
 sinakuzo (< akuzo — syytös) = itsesyytös
 sub- = alla (prepositio)
 subskribi (< skribi — kirjoittaa) = allekirjoittaa;  subaĉeti (< aĉeti — ostaa) = lahjoa
 super- = yläpuolella (prepositio)
 superjaro (< jaro — vuosi) = karkausvuosi; superrigardo (< rigardi — katsella) = yleiskatsaus, yhteenveto
 tia- = tuollainen, sellainen (taulukkosana)
 tiamaniere (< maniero — tapa) = sillä/tällä tavoin, siten
 tiu- = se, tuo (taulukkosana)
 tiuokaze (< okazo — tapaus) = siinä tapauksessa
 tra- = läpi (prepositio)
 traflugi (< flugi — lentää) = lentää läpi; trairi (< iri — mennä/kulkea) = käydä läpi
 trans- = poikki, tuolla puolen (prepositio)
 transdoni (< doni — antaa) = luovuttaa, välittää
 tri- = kolme
 triangulo (< angulo — kulma) = kolmio
 tro- = liian, liiaksi
 trodorloti (< dorloti — helliä) = hemmotella pilalle; 'trofrua (< frua — aikainen) = ennenaikainen
 unu- = yksi
 unujara (< jaro — vuosi) = yksivuotias, yksivuotinen
 vic- = vara
 vicprezidanto (< prezidanto — puheenjohtaja) = varapuheenjohtaja; vicurbestro (< urbo — kaupunki, -estro — johtaja) = apulaiskaupunginjohtaja; vicrado (< rado — pyörä) = varapyörä; vicpatrino (< patro — isä) = äitipuoli (harv., tavallisemmin duonpatrino);

 Jälkiliitteet 

 -aĉ- = kehno, huono
 domaĉo (< domo — talo) = hökkeli; ĉevalaĉo (< ĉevalo — hevonen) = koni, kaakki
 -ad- = jatkuva tai toistuva toiminta
 legado (< legi — lukea) = lukeminen; lernadi (< lerni — oppia) = opiskella
 -aĵ- = konkreettinen asia, esine, valmiste
 utilaĵo (< utila — hyödyllinen) = hyödyke, hyötyohjelma
 -an- = jäsen
 aziano (< Azio — Aasia) = aasialainen; klubano (< klupo — kerho) = kerholainen, kerhon jäsen
 -ar- = ryhmä
 vortaro (< vorto — sana) = sanakirja; membraro (< membro — jäsen) = jäsenistö, jäsenkunta
 -ĉj- = hyväilysana miehestä
 paĉjo (< patro — isä) = iskä
 -ebl- = mahdollinen
 portebla (< porti — kantaa) = kannettava, kannettavissa oleva
 -ec- = ominaisuus
 aktiveco (< aktiva — aktiivinen) = aktiivisuus, toimekkuus; beleco (< bela — kaunis) = kauneus
 -eg- = suurennus
 domego (< domo — talo) = kartano; amegi (< ami — rakastaa) = jumaloida
 -ej- = huone, tila
 lernejo (< lerni — oppia) = koulu
 -em- = taipuvainen
 laborema (< laboro — työ) = työteliäs
 -end- = pakko
 pagenda (< pagi — maksaa) = maksettava
 -er- = osanen
 monero (< mono — raha) = kolikko
 -estr- = päällikkö, johtaja
 urbestro (< urbo — kaupunki) = kaupunginjohtaja
 -et- = pienennys
 rideti (< ridi — nauraa) = hymyillä
 -id- = jälkeläinen, poikanen
 ursido (< urso — karhu) = karhunpoika; latinidaj lingvoj = romaaniset kielet 
 -ig- = tehdä jks, teettää
 beligi (< bela — kaunis) = kaunistaa
 -iĝ- = tulla jks
 beliĝi (< bela — kanis) = kaunistua
 -il- = väline, laite
 komunikiloj (< komuniki — kommunikoida) = tiedotusvälineet, viestimet
 -in- = naispuolinen
 patrino (< patro — isä) = äiti
 -ind- = arvoinen
 leginda (< legi — lukea) = luettava, lukemisen arvoinen
 -ing- = pidin
 kandelingo (< kandelo — kynttilä) = kynttilänjalka
 -ism- = oppi, aate, suunta
 kristanismo (< Kristo — Kristus) = kristinusko
 -ist- = ammatti
 artisto (< arto — taide) = taiteilija
 -nj- = naisen hyväilynimi
 panjo (< patrino — äiti) = äiskä, äitikulta
 -obl- = -kertainen
 sepobla (< sep — seitsemän) = seitsenkertainen
 -on- = murtoluku, osa
 kvarono (< kvar — neljä) = neljännes
 -op- = ryhmitys
 triope (< tri — kolme) = kolmisin
 -uj- = säiliö, hedelmäpuu, maiden nimiä
 dokumentujo (< dokumento — asiakirja) = asiakirjasalkku; pomujo (< pomo — omena) = omenapuu; Francujo (< franco — ranskalainen) = Ranska
 -ul- = henkilö, olio
 sanktulo (< sankta — pyhä) = pyhimys; romulo (< rampi — ryömiä, madella) = matelija
 -um- = epämääräinen merkitys
 plenumi (< plena — täysi) = täyttää (tehtävä); saŭnumi (< saŭno — sauna) = saunoa

 Vertailu 

Esperantossa komparatiivi muodostetaan sanalla pli ja superlatiivi sanalla plej. Vertailusana "kuin" on ol. Superlatiivissa substantiivi vaatii määräisen artikkelin. Myös vertailumuodot tarvitsevat monikon ja akkusatiivin päätteen.

rapida - pli rapida - plej rapida
"nopea - nopeampi - nopein"
rapide - pli rapide - plej rapide
"nopeasti - nopeammin - nopeimmin"
Hundoj estas pli rapidaj ol katoj, sed leonoj estas plej rapidaj.
"Koirat ovat nopeampia kuin kissat, mutta leijonat ovat nopeimpia.
La plej eta homo de la mondo.
"Maailman pienin' ihminen."

 Aiheesta muualla 

 Esperanto - Kielen esittely (suomeksi)
 Esperanto - Sanakirja (suomeksi)
 Esperanto - Yksityiskohtainen kielioppi (suomeksi)

kielioppi
Luokka:Kielioppi kielittäin