Tusina

Tusina (lyh. tus, , ) on paljon käytetty kappalemitta, joka merkitsee 12 kappaleen erää. Kaksitoista tusinaa eli 144 kappaletta on krossi.

Tusina ja krossi voidaan myös käsittää 12-kantaisen eli duodesimaalijärjestelmän mukaisiksi lukusanoiksi. Tusinaa pidetään monissa yhteyksissä kätevänä laskuyksikkönä erityisesti siitä syystä, koska luku 12 on jaollinen sekä kahdella, kolmella, neljällä että kuudella. Tämä seikka lienee myös vaikuttanut siihen, että luku 12 on ollut vanhastaan myös monien mittayksiköiden suhdelukuna: vuosi jakautuu 12 kuukauteen, brittiläinen jalka 12 tuumaan ja ennen myös Ison-Britannian šillinki 12 penniin.

 Käyttö 

Kaupassa tusinoina on vanhastaan laskettu ja myyty muun muassa lusikoita, kampoja, harjoja, peilejä, saksia ja sukia. Hopealusikoita myydään nykyisinkin usein puolen tusinan eli kuuden kappaleen erissä. Lautoja laskettaessa 12 kappaleen erästä on käytetty nimitystä toltti.

 "Tusinatavaraa" 

Yhdyssanojen alkuosana tusina merkitsee suomen kielessä usein halventavasti suurina määrinä tuotettua, yksilöllisyyttä vailla olevaa ja keskinkertaista. Paitsi "tusinatavarasta" ja -"tuotteista", saatetaan vastaavassa merkityksessä puhua myös "tusinaihmisistä", esimerkiksi "tusinakirjailijoista" tai -"taiteilijoista", joiden teoksilta puuttuu omaperäisyys.

 Sanan etymologia 

Sana tusina on peräisin ranskan kielen sanasta douzaine, joka on johdos lukusanasta douze, kaksitoista. Suomen kielessä sana on ollut käytössä ainakin jo 1600-luvun alussa. Ranskan kielessä johdin -aine voidaan lisätä muihinkin lukusanoihin, jolloin näin muodostettu substantiivi saattaa tarkoittaa määräsuuruista erää, mutta epätarkkaa lukumäärän arviota: esimerkiksi trente = 30, trentaine = kolmisenkymmentä, noin 30; cent = 100, une centaine = satakunta.
 Leipurin tusina 

Leipurin tusina () merkitsee 13 kappaleen erää. Samassa merkityksessä käytetään suomen kielessäkin myös nimitystä pirun tusina ()

Nimitys johtuu leipurien tavasta myydä tuotteitaan 13 kappaleen erässä, jota kuitenkin sanotaan tusinaksi. Tämä tapa on mahdollisesti saanut alkunsa heidän yrityksestään varmistua siitä, etteivät he joudu syytteeseen asiakkaan huijaamisesta, vaikka tuotteiden paino olisikin säädettyä pienempi, missä tapauksessa heitä olisi voitu sakottaa.

1500-luvun lopulla leipurin tusina tarkoitti 13 kappaleen leivottua erää, josta asiakas sai 12 kappaletta ja viimeinen jäi leipurille voitoksi.

Useimmista muista lähteistä poiketen Classical Dictionary of the Vulgar Tonge vuodelta 1785 ilmoitti, että "leipurin tusina" oli 14 kappaletta, mikä lukumäärä sämpylöitä oli annettava tusinan ostajalle.

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

Luokka:Kappalemitat