Kaija Koo

Kaija Koo (oikealta nimeltään Kaija Irmeli Kokkola, s. 10. syyskuuta 1962 Helsinki) on suomalainen laulaja, joka on esittänyt soolourallaan enimmäkseen iskelmä- ja popkappaleita. Vuonna 1993 julkaistu Tuulten viemää on Suomen kaikkien aikojen seitsemänneksi myydyin albumi yli 175 000 kappaleella, ja kaikkiaan hänen albumejaan on myyty yli puoli miljoonaa. Kaija Koo on palkittu vuoden naissolistin Emmalla kolmesti: vuosina 1993, 1997 ja 2014.

 Ura 

 1980-luku: Steel City ja soolouran alkutaival 

Kaija Koo nousi yleisön tietoisuuteen disco- ja pop-rock-yhtye Steel Cityssä 1980-luvun alussa. Hän toimi myös taustalaulajana muun muassa Maukka Perusjätkän albumeilla ja Frederikin taustakuorossa vuoden 1981 Eurovision laulukilpailun karsinnassa. Kappale oli ”Titanic”, josta tuli sittemmin Frederikin hitti. Kaija Koo on ollut myös Kirkan taustalaulajana vuoden 1984 Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”Hengaillaan” ja niin ikään vuonna 1985 Sonja Lumpeen taustalla ”Eläköön elämä” -kappaleessa.

Ensimmäisen sooloalbuminsa Kun savukkeet on loppuneet Kaija Koo julkaisi vuonna 1986. Albumin tuotti Risto Asikainen, ja siltä julkaistu single ”Kaikki vanhat filmit” nousi radiohitiksi. Levyn äänitysten aikoihin Kaijan isä kuoli, mikä vaikutti siihen, että hän oli pitkään sivussa laulajan uraltaan.

 1990-luku: viisi studioalbumia ja jättimenestys 

Kaija Koon palattua musiikin tekemiseen ilmestyi hänen läpimurtoalbuminsa Tuulten viemää, jonka hän teki aviomiehensä Markku Impiön kanssa vuonna 1993. Levy pysyi Suomen virallisella albumilistalla 66 viikkoa ja myi triplaplatinaa. Tuulten viemää on Suomen kaikkien aikojen seitsemänneksi myydyin albumi 175 000 kappaleen myynnillään. Emma-gaalassa Kaija Koo palkittiin vuoden 1993 naisartistina, Tuulten viemää vuoden albumina ja levyn suurin hitti ”Kuka keksi rakkauden” vuoden sävellyksenä. Samalla Markku Impiö valittiin vuoden tuottajaksi.

Myös Kaija Koon seuraavat albumit menestyivät hyvin: vuonna 1995 julkaistu Tuulikello myi tuplaplatinaa ja vuonna 1997 julkaistu Unihiekkamyrsky platinaa. Vuoden 1998 Emma-gaalassa Kaija Koo palkittiin jälleen vuoden naisartistina. Vuonna 1998 julkaistu Operaatio jalokivimeri ja vuonna 1999 julkaistu Tinakenkätyttö myivät niin ikään kultaa.

 2000-luku: kolme studioalbumia ja kokoelmalevyjä 

Vuonna 2000 Kaija Koo julkaisi kokoelmalevyn Tuuleen piirretyt vuodet 1980–2000, joka on myynyt platinaa. Vuonna 2002 julkaistu Kaija Koon seitsemäs studioalbumi Mikään ei riitä myi kultaa. Seuraava studioalbumi Viiden minuutin hiljaisuus ilmestyi vuonna 2004.

Vuonna 2005 Kaija Koo julkaisi Joulukirkossa-nimisen joululevyn, jolla on hänen tulkintansa yhdestätoista tunnetusta joululaulusta. Vuonna 2007 julkaistiin Kaija Koon toinen kokoelma-albumi Lauluja rakkaudesta. Samana vuonna ilmestyi myös Kaija Koon yhdeksäs studioalbumi H-Hetki, jota Markku Impiö oli tuottamassa. Vuonna 2009 Kaija Koo oli ehdolla Iskelmä-Finlandian saajaksi.

 2010-luku: uusia levytyssopimuksia ja kolme studioalbumia 

Keväällä 2010 Kaija Koo erosi silloisesta levy-yhtiöstään Bonnier Amigo Music Groupista ja solmi uuden levytyssopimuksen Apulanta-yhtyeen ja Katja Ståhlin perustaman Päijät-Hämeen Sorto ja Riisto -yhtiön kanssa. Uusi albumi Irti ja single ”Vapaa” julkaistiin samana syksynä. ”Vapaa” nousi radio- ja myyntimenestykseen, ja sitä on myyty jo singlen platinalevyrajan yli. Myös itse albumi on myynyt platinaa.

Kaija Koon sekä Päijät-Hämeen Sorto ja Riisto -yhtiön sopimus raukesi toukokuussa 2011 vain yhden albumin jälkeen. Syksyllä Kaija Koo julkaisi uuden platinaa myyneen kokoelman Kaunis rietas onnellinen – Parhaat 1980–2011, joka sisälsi kaksi uutta kappaletta. Samana syksynä hän kilpaili kymmenen vuoden tauolta palanneessa Syksyn sävel -kilpailussa kappaleellaan ”Kaunis rietas onnellinen”.

Syksyllä 2011 Kaija Koo osallistui Kuorosota-ohjelmaan Tuusulaa edustavan kuoron johtajana. Syksyllä 2012 Kaija Koo oli mukana Nelosella esitetyssä Vain elämää -sarjassa, jossa seitsemän kotimaista artistia esitti toistensa kappaleita. Huhtikuussa 2014 julkaistiin Kaija Koon uusi studioalbumi Kuka sen opettaa. Vuoden 2015 Emma-gaalassa hänet palkittiin kolmatta kertaa parhaan naissolistin Emmalla.

Toukokuussa 2016 Kaija Koo julkaisi uuden singlen ”Siniset tikkaat”, joka oli ensimmäinen single samana syksynä ilmestyneeltä Sinun naisesi -albumilta. Ennen albumin julkaisua Kaija Koo julkaisi lokakuussa 2016 ”Nää yöt ei anna armoo” -singlen, jolla vierailee Cheek. Syksyllä 2017 Kaija Koo oli yksi Vain elämää -televisiosarjan seitsemännen kauden artisteista. Kausi oli all stars -teemainen, eli jo aiemmin ohjelmassa olleet artistit palasivat Satulinnaan uusien laulujen ja tarinoiden kera.

Kesäkuussa 2018 ilmestyi single ”Paa mut cooleriin”, jolla esiintyy myös Reino Nordin. Elokuun lopussa Kaija Koo julkaisi singlen ”Mun sydän”. Joulukuun alussa julkaistiin Kaija Koon tunnetusta 1990-luvulla julkaistusta ”Tule lähemmäs beibi” -kappaleesta uusi versio ”Tule lähemmäs beibi 2018”, jolla esiintyvät myös Jenni Vartiainen, Vesala ja Sanni. Huhtikuussa 2019 Kaija Koo julkaisi ”Pelkkää voittoo” -singlen.

 2020-luku: uutta musiikkia ja kirja 

Tammikuussa 2020 Kaija Koo julkaisi singlen ”Onnellinen loppu” ja elokuussa singlen ”Hullut päivät”. Hän oli mukana myös huhtikuussa 2020 julkaistulla ”Uuden edessä” -hyväntekeväisyys­kappaleella.

Helmikuussa 2021 julkaistiin single ”Taipumaton” ja saman vuoden huhtikuussa Kaija Koon 14. studioalbumi, Taipumaton. Syyskuussa 2021 julkaistiin WSOY:n kustantama, Jouni K. Kemppaisen kirjoittama elämäkertakirja Kaija Koo – Taipumaton. Lokakuussa 2021 kirjan myynti oli rikkonut ennätyksellisen lyhyessä ajassa 30 000 kappaleen rajan. Kirja oli 17. sijalla ”Suomen myydyimmät kirjat 2021 TOP 20” -listalla 47 700 kappaleen myynnillään.

Vuoden 2022 Emma-gaalassa Kaija Koo palkittiin Vuoden iskelmä -kategoriassa, ja Taipumaton-albumi palkittiin Iskelmä Gaalassa vuoden albumina. Syksyllä 2022 Kaija Koo oli yhteiskiertueella Paula Vesalan, Ellinooran ja Jenni Vartiaisen kanssa.

Elokuussa 2023 Kaija Koo esiintyi Helsingin olympiastadionilla noin 39 000 katsojalle. Hänestä tuli ensimmäinen yksin Olympiastadionilla esiintynyt suomalainen naissooloartisti.

Kaija Koosta on tehty pitkä fiktioelokuva Kaunis rietas onnellinen, jonka ohjasi Selma Vilhunen ja käsikirjoitti Ilona Ahti. Kaija Koota näyttelee Oona Airola. Elokuva sai 560 000 euroa Suomen elokuvasäätiön tuotantotukea keväällä 2025. Elokuvan ensi-ilta on 18. helmikuuta 2026.

 Yksityiselämä 

Kaija Koo on kärsinyt nuorempana sosiaalisten tilanteiden pelosta. Hän menetti isänsä nuorena ja on sittemmin menettänyt myös äitinsä.

Kaija Koo erosi Markku Impiöstä vuonna 2006. Erostaan huolimatta he jatkoivat yhteistyötä musiikin parissa. Heillä on yhteinen poika.

Syyskuussa 2016 Kaija Koo kertoi jäävänsä sairauslomalle kevääseen 2017 saakka, sillä hänelle tehtiin suuri lonkkaleikkaus marraskuussa 2016.

Kaija Koon äidin serkku oli Spede Pasanen.

 Julkaisut 

 Studioalbumit 















 Lähteet 

 Aiheesta muualla 



 Ylen Elävä arkisto: haastattelut vuosilta 1995 ja 2004


*
Luokka:Vuonna 1962 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt