Tyrni

Tyrni eli hopeatyrni (Hippophaë rhamnoides) on hopeapensaskasveihin (Elaeagnaceae) kuuluva piikikäs, C-vitamiinipitoisia marjoja tuottava pensas tai puumainen pensas. Tyrni kasvaa laajalla alueella Euraasiassa.

Tyrni on Satakunnan maakuntakukka. Suomen suurin tyrnin viljelyalue on Suupohja. Tyrnin tuholaisia ovat tyrnikeulakoi (Gelechia hippophaëlla) ja uutena tulokkaana tyrnikärpänen (Rhagoletis batava).

Sana tyrni on skandinaavista alkuperää. Se on peräisin muinaisnorjan sanasta þyrnir tai muinaisruotsin sanasta thörne, jotka tarkoittavat piikikästä pensasta.

 Ulkonäkö ja koko 
Tyrni kasvaa 0,5–5 metriä korkeaksi. Oksat ovat piikkisiä. Lehdet ovat 1–5 cm pitkiä, tasasoukkia, päältä vihertävänharmaita, alta hopeanharmaita tai ruosteenruskeita. Tyrni on kaksikotinen, eli sen hede- ja emikukat ovat eri pensaissa. Kukinta tapahtuu keväällä ennen lehtien puhkeamista. Kukat ovat 3 mm kokoisia ja kellanvihreitä. Keltainen hedelmä on halkaisijaltaan noin senttimetrin kokoinen, pitkulainen, marjamainen ja mehevä. Tyrni kukkii touko-kesäkuussa.Retkeilykasvio 1998, s. 327.

Tyrni on erittäin kestävä kasvi. Se leviää tehokkaasti juurivesoilla, ja se voi nopeasti kasvaa laajoiksi kasvustoiksi.Enroth 2009, s. 36. Tyrni kestää hyvin myös kuivuutta, tulvia ja suolaa.

 Levinneisyys 
Tyrniä tavataan Euroopassa paikoitellen Pohjanmeren, Itämeren, Mustanmeren ja Norjan Atlantin puoleisilta rannikoilta sekä sisämaasta muun muassa Pyreneeiltä, Alpeilta ja Karpaateilta. Aasiassa lajia tavataan esimerkiksi Kaukasukselta ja Himalajan vuoristoseuduilta. Suomessa tyrni kasvaa luonnonvaraisena Pohjanlahden rannikolla, Uudenkaupungin saaristosta aina Tornioon asti sekä Ahvenanmaalla. Villiintyneitä kasvustoja tavataan paikoin Suomenlahden rannikolta ja joskus myös Etelä-Suomen sisämaasta.

 Elinympäristö 
Suomessa tyrni kasvaa luonnonvaraisena lähinnä kivisillä merenrannoilla. Keski-Euroopassa ja Aasiassa lajia tavataan myös sisämaan vuoristoseuduilla jokilaaksoissa ja jokien varsilla. Siitepölyaineiston perusteella tiedetään, että tyrni oli yleinen Euroopassa myös sisämaassa jääkauden jälkeen. Metsittyminen ajoi lajin kuitenkin vähitellen vesistöjen rannoille.

Tyrnin kasvupaikat ovat usein niukkaravinteisia, mutta laji pärjää niissä sen juurinystyissä elävän Frankia-suvun bakteereiden avulla. Bakteerit sitovat ilmasta typpeä, josta isäntäkasvi saa osansa. Tyrniä ei myöskaan ole syytä typpilannoittaa, mutta esimerkiksi puutuhka sopii kalkitsemiseen.

 Käyttö 
Tyrniä viljellään eri puolilla Suomea sen marjojen takia, mutta myös koristekasvina. Useita tyrnilajikkeita on jalostettu viljelyyn erityisesti Venäjällä, mutta myös Suomessa tehdään aktiivista jalostustyötä. Tunnettuja lajikkeita ovat muun muassa Raisa ja Rudolf.Heikkilä, Minna:  Muita tyrnilajikkeita ovat Tytti, Terhi ja Tarmo. Lajikkeista Rudolf ja Tarmo ovat pölyttäjälajikkeita. Tärkeimmät tyrnistä saatavat tuotteet ovat mehu ja hillo, mutta siitä tehdään myös likööriä. Tyrniä voidaan käyttää myös värjäyksessä antamaan punaruskeita sävyjä.

Tyrnin marjat ovat erittäin terveellisiä. Happamien marjojen C-vitamiinipitoisuus on kasvikunnan korkeimpia. C-vitamiinipitoisuus on jopa 360 mg/100 g marjan syötävästä osasta. Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen ylläpitämän elintarvikkeiden kansallisen koostumustietopankin, Finelin mukaan C-vitamiinipitoisuus on 140 mg/100 g.

Tyrni oli aikaisemmin Suomessa rauhoitettu, millä haluttiin turvata luonnonvaraisten tyrnipensaiden säilyvyys. Rauhoitusasetuksessa muun muassa määriteltiin, millä tavoin ja milloin tyrnimarjoja sai poimia. Rauhoitusmääräys kumottiin vuonna 2006.

 Lähteet 
 Enroth, Johannes: Tyrnit. Teoksessa Kasvit III. Toim. Piirainen, Mikko. WSOY, Porvoo 2009, s. 36.
 Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.

 Viitteet 

 Aiheesta muualla 
 Kauppinen, Sanna: Tyrnin viljely : Hanketuloksia Suomesta ja tutkimustuloksia maailmalta, Luonnonvarakeskus, Luonnonvara- ja biotalouden tutkimus, 45/2015 (pdf)
 Sanna Kauppinen: Tyrnin viljely ja terveysvaikutukset, Lehtikin on terveystuote!, Luonnonvarakeskus Mikkeli, 22.9.2015 (pdf)
 Kasviatlas 2020: Tyrnin eli hopeatyrnin levinneisyys Suomessa.
 Yrttitarha: Tyrni (Hippophaë rhamnoides)
 Luontoportti: Tyrni (Hippophae rhamnoides)
 Arboretum Mustila: Hippophae rhamnoides – tyrni 
 Satakuntaliitto tyrniprojekti, Minna Heikkilä, kirjallisuusselvitys: Tyrni (Hippophaë rhamnoides) luonnonvaraisena ja viljelykasvina – Ekologia, käyttö ja viljely, 1995
 Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Hippophae rhamnoides  
 Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Hippophae rhamnoides (sea buckthorn) 

Luokka:Tyrnit
Luokka:Suomen maakuntakukat
Luokka:Viljeltävät ravintokasvit
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit