Auger’n elektroni

Auger’n elektroni esiintyy esimerkiksi radioaktiivisen hajoamisen yhteydessä. Kun elektroni emittoituu atomin matalan energiatason elektronikuorelta, jättää se vapaan paikan, joka voi täyttyä korkeamman energiatason elektronilla. Elektronin siirtyessä alemmalle energiatasolle vapautuu energiaa. Toisinaan tämä vapautunut energia aiheuttaa karakteristisen röntgensäteilyn fotonin emittoitumisen atomista. Toisinaan energia siirtyy toiseen elektroniin, joka puolestaan poistuu atomista. Tätä poistunutta elektronia kutsutaan Auger’n elektroniksi ja poistumista Auger’n emissioprosessiksi. 

Auger’n elektronin liike-energia voidaan ilmaista muodossa

Esisin - (ES1 + ES2 ),

missä
 Esisin lähinnä ydintä oleva elektronikuoren sidosenergia
 ES1 ja ES2 ulommat elektronikuorten sidosenergiat

Nämä energiatasot riippuvat atomin tyypistä sekä kemiallisesta ympäristöstä, jossa atomi on.

 Käytännön sovellus 

Auger’n elektronispektroskopia stimuloi Auger’n elektronien emissiota pommittamalla näytettä röntgensäteillä tai suurenergiaisilla elektroneilla. Näin aikaansaatua Auger’n elektronien intensiteettiä mitataan ko. elektronien energian funktiona. Tuloksena saadusta spektristä voidaan määrittää säteilevä atomityyppi ja joitakin tietoja atomien kemiallisesta ympäristöstä.

Historia

Auger’n emissioprosessin keksi itävaltalainen fyysikko Lise Meitner 1920-luvulla. Myöhemmin ranskalainen fyysikko Pierre Victor Auger teki saman keksinnön. Auger raportoi keksinnöstä Radium-lehdessä vuonna 1925, joten hän sai kunnian antaa nimensä prosessille.

Katso myös 

sisäinen konversio

Luokka:Radioaktiivisuus
  Lähteet  

de:Augerelektronenspektroskopie#Auger-Effekt