Pihlajisto

Pihlajisto () on Malmin kaupunginosaan kuuluva osa-alue Helsingissä, noin 7 kilometriä keskustasta koilliseen. Lähellä Lahdenväylää sijaitseva tiivis kerrostalolähiö rakennettiin 1970-luvun alkupuolella täydentämään viereistä Pihlajamäen asuinaluetta. Kerrostalojen lisäksi Pihlajistossa on pienemmissä määrin myös rivitaloja, omakotitaloja ja paritaloja. Pihlajiston lounaispuolelle, Lahdenväylän, Vantaanjoen ja Herttoniemen vanhan satamaradan väliselle alueelle on sittemmin rakentunut Viikinmäen uusi asuinalue.

Pihlajistossa asui vuoden 2024 lopussa noin 2 800 asukasta. Työpaikkoja alue tarjosi vuoden 2022 lopussa noin 200 hengelle. Kaupungin hallinnollisessa jaossa alue lasketaan osaksi Latokartanon peruspiiriä. Helsingin yleiskaava mahdollistaa Pihlajistoon lisä- ja täydennysrakentamisen, ja kaupungin suunnitteluperiaatteiden mukainen täydennysrakentaminen voisi tuoda Pihlajistoon noin 1 500–3 000 uutta asukasta.Pihlajiston suunnitteluperiaatteet, s. 5

Pihlajisto on Pihlajamäen ja Viikinmäen tavoin kallioista ja korkeaa seutua, joka on ollut merenpinnan yläpuolella jo useita tuhansia vuosia. Esihistoriallisella ajalla matalammalla sijaitsevat lähiseudut olivat meren peittämiä.

Luonnehdinta alueesta
pienoiskuva|vasen|Pihlajistolle tyypillisiä 1970-luvulla rakennettuja kerrostaloja.
pienoiskuva|vasen|Pihlajisto luoteesta eli nykyisen Savelanpuiston suunnasta vuonna 1978. Taustalla Lahdenväylä.
Pihlajisto on tyypillinen tiiviisti rakennettu 1970-luvun lähiö, viereisen Pihlajamäen laajennus. Myös Pihlajistossa on korkeita taloja: useimmat talot ovat 9-kerroksisia. Alueen kaakkoisosassa koulua vastapäätä on matalampaa tuotantoa. Parhaat ja kalleimmat näköalat ovat Viikinmäessä vanhan satamaradan länsipuolella, jonne on 2000-luvulla rakennettu uusia, korkeatasoisia 9-kerroksisia torneja.

Alueen alkuperäiset liikenteelliset ratkaisut perustuivat ajan hengen mukaisesti jalankulun ja ajoneuvoliikenteen erotteluun; kaavoituksen periaatteena oli, että suurimmasta osasta asuntoja olisi risteyksetön jalankulkuyhteys palveluihin, kouluihin, puistoihin ja bussipysäkeille. Kortteleiden keskellä kulkee julkisia jalankulkuyhteyksiä osin katualueella ja osin tonteilla.Pihlajiston suunnitteluperiaatteet, s. 48

Vanha Pihlajisto muistuttaa Espoon Kirstinmäkeä. Alue on rakennettu mäen päälle. Pienen ostoskeskuksen erikoisuutena on syvä, kuoppamainen piha. Kaupunginosa on myös lähellä Vantaanjoen viheralueita. Pihlajistosta Savelan peltoaukeiden kautta joen rantaan johtavat kuntoportaat otettiin käyttöön vuonna 2021. Korkeat kalliot reunustavat jokea Pihlajiston puolella. Mäen päällä on Viikinmäen jätevedenpuhdistamo, josta jätevedet lasketaan mereen Katajaluodolle pitkässä putkessa. Varsinainen puhdistamo on kallioluolissa maan alla.

Pihlajistosta johtaa Pihlajamäkeen muutama kävelypolku, joista yksi lähtee ostoskeskukselta suoraan pohjoiseen, sukeltaa pieneen, soiseen kanjoniin, ohittaa Vuolukiventien pohjoispuolelta ja loppuu Rapakiventielle Suomen suurimpiin kuuluvien hiidenkirnujen luokse. 

Historiaa
Pihlajisto oli aikakaudelleen tyypillinen aluerakentamisen filosofialla toteutettu tiivis, yhtenäinen ja kerralla rakennettu asuinalue. Vuonna 1969 Helsingin kaupunki asetti tavoitteeksi saavuttaa 600 000:n asukasmäärä vuoteen 1974 mennessä, eli kasvua tarvittiin 25 000 asukkaan verran. Tämä vaikutti realistiselta, koska edellisten neljän vuoden aikana asukasmäärä oli kasvanut 30 tuhannella, mutta myöhemmin ilmeni että kasvu pysähtyi ja väkimäärä pysyi lähes samana vuoteen 1975 asti. Joka tapauksessa tavoitteen toteutumiseksi päätettiin rakentaa Pihlajiston lähiö Pihlajamäen kupeeseen, ja hankkeeseen tulivat mukaan yritykset Sato ja Polar, jotka halusivat vaihtaa Kirkkonummella ja Vantaalla omistamiaan maita rakennusoikeuteen Pihlajistossa. Pentti Riihelän johdolla alue kaavoitettiin nopeasti huhtikuun ja heinäkuun 1969 välillä paljon Pihlajamäkeä tiiviimmäksi, ja perusteellisen arkkitehtisuunnittelun sijaan otettiin käyttöön Saton jo valmiiksi piirretyt lamellitaloratkaisut.

Rakentaminen alkoi marraskuussa 1969, ja ensimmäiset asukkaat pääsivät muuttamaan taloihin jo lokakuussa 1970. Alueen keskelle talot nousivat 6–9-kerroksisina ja laidoille 3–4-kerroksisina. Ostoskeskuksen rakentaminen viivästyi kiistaan nuorisotilojen sijainnista; niitä ei lopulta rakennettu lainkaan, mikä myöhemmin kostautui häiriöongelmina. Yli kolmannes asukkaista muutti Pihlajistoon Helsingin kantakaupungista ja vain 10 prosenttia muualta Suomesta.

1990-luvun puolivälissä asukkaiden yhteistoiminta virisi ja alueen viihtyisyyttä alettiin parantaa osin talkoovoimin. Muun muassa Montuksi kutsuttu keskusaukio sai viihtyisämmän ilmeen ja lapsille tehtiin seikkailupuisto. Pihlajisto otettiin myös Myllypuron, Kontulan ja vanhan Vuosaaren rinnalla Valtion asuntorahaston lähiöprojektin pilottikohteeksi.

Helsingin nimikkopuu, vaahtera, kasvoi Pihlajiston ala-asteen pihalla. Kaupunki omisti puun ja se oli Ympäristölautakunnan vuonna 1998 (§453) nojalla rauhoitettu. Vaahtera valittiin Helsingin kauneimmaksi vaahteraksi vuonna 2000, kaupungin 450-vuotisjuhlan kunniaksi. Puu vaurioitui voimakkaiden tuulten seurauksena kesällä 2017. Tuuli repi ison halkeaman puun runkohaarojen välille ja puu kaadettiin pian vaurioitumisen jälkeen.

Taide
Pihlajistossa sijaitsee Helsingin kaupungin taidemuseon julkinen veistos Alkumuna, joka kuvaa Kalevalan ensimmäisen runon säettä. Budapestin kaupunki lahjoitti Helsingille teoksen 1971. Veistos tunnetaan myös nimellä Maailman synty. Se sijaitsee Salpausseläntiellä keskeisellä paikalla. Teoksen veistäjä, unkarilainen taiteilija Tamás Ortutay, oli teoksen paljastushetkellä 13. syyskuuta 1971 Suomessa stipendiaattina. 

Alkumunan vieressä sijaitsevat Salpausseläntien mutkan veistosmaiset valopylväät ovat taiteilija Rea Pennasen vuonna 1998 suunnittelemat Pihlajiston asukkaiden toimeksiannosta.

Pihlajiston asukasyhdistys pyrkii parantamaan lähiön ulkonäköä eri projektein. Esimerkiksi vuonna 1999 Helsingin kaupungin kulttuuriasiainkeskus myönsi 10 000 markan määrärahan Pihlajiston Kalevala-aiheiselle mosaiikkiprojektille. Pihlajistolaiset tekivät talkootyönä betonielementtejä koristamaan savimosaiikkiteoksia, jotka kuvaavat Kalevalan eri tapahtumia.

Alueen sähkökaapit ovat osa Helen Sähköverkon Taidetta sähkökaapeissa -projektia. Sähkökaappien teokset ovat osa Työväenopiston Lähiökuvaus-kurssia, jolla käsiteltiin lähiötä visuaalisena kokemuksena. Kurssi on saanut alkunsa tutkija Päivi Leinosen Turun yliopistoon tekemästä lähiömaiseman kokemiseen liittyvästä tutkimuksesta. Kuvat on kuvattu lähiympäristössä, ja tulostettu alumiinilevyille, jotka on liimattu kaappeihin.

Vuonna 2024 Hattelmalantien katutaidepromenadille teipattiin lähiökuvauskurssista erillinen sähkökaappiteos, tien liikennemerkkien pylväisiin perustettiin ympäristöä elävöittävä teossarja, ja tien päähän perustettiin teos Kultainen ja hopeinen kivi.

Palvelut
pienoiskuva|right|Pihlajiston ostoskeskus
Pihlajiston ostoskeskus valmistui vuonna 1973, kun asuinalueen rakentaminen oli puolivälissä. Pihlajiston keskustassa, niin sanotun montun ympärillä, on keskittymä palveluita: apteekki, pizzeria, kukkakauppa, ruokakauppa, baari, parturi-kampaamo, kuntosali, muita pieniä yrityksiä, Aulangon päiväkoti ja leikkipuisto Salpausselkä. Pihlajiston Pihlajamäen puoleisella rajalla sijaitsee vuonna 1978 valmistunut Pihlajiston ala-aste. Syksyllä 2007 alueen välittömään läheisyyteen avattiin hypermarketti Prisma Viikki. Helmikuussa 2021 Pihlajistoon avattiin K-kauppa, joka valittiin vuoden 2022 pääkaupunkiseudun parhaaksi K-Marketiksi.

 Julkiset liikenneyhteydet 
pienoiskuva|right|Pikaraitiotie 15 Pihlajiston ja Viikinmäen rajalla.
Pihlajiston läpi kulkevat bussilinjat 71 ja 506, yölinja 77N ja lähibussi 701. Lisäksi Pihlajiston ja Viikinmäen rajalla kulkee pikaraitiotie 15. Raja-alueella kulki alun perin Herttoniemen satamarata, ja myöhemmin se muutettiin joukkoliikennekatu Maaherrantieksi, jota pitkin ennen pikaraitiotien rakentamista liikennöi runkolinja 550.

 Kierrätys 
Salpausseläntie 13:n edustalla on UFF:n vaatteidenkeräyskontti. Ongelmajätettä ja paristoja ottaa vastaan ABC-liikennemyymälä lähellä Pihlajiston rajaa Viikin tiedepuistossa, ja lähin Lassila & Tikanojan pienmetallinkeräyspiste on Johtokiventiellä Pihlajamäessä. Viikin Prisman pysäköintihallin pohjoisseinämällä on kierrätyspiste, jossa voi kierrättää keräyspaperin, kartongin, sekavärisen lasin, metallipakkaukset, paristot ja vaatteet.

Viikissä kauempana on Latokartanonkaarella K-marketin pysäköintitasanteella myös keräyspiste. Tässä pisteessä kerätään lasia, paperia, kartonkia, paristoja, pienmetallia ja vaatteita.

 Väkiluvun kehitys 

 Vuosi Väkiluku 2003 2 836 2005 2 758 2008 2 682 2010 2 639 2011 2 718 2012 2 708 2013 2 689 2014 2 644 2015 2 486 2016 2 682 2017 2 639 2018 2 570 2019 2 627 2020 2 424 2021 2 470 2022 2 411 2023 2 719 2024 2 826 2025 2 809

Kuvia

 Lähteet 


 Viitteet 

 Aiheesta muualla 

Pihlajisto-Viikinmäki asukasyhdistys PNV ry 
Pihlajisto-Viikinmäki asukasyhdistys PNV ry

Luokka:Malmi
Luokka:Helsingin osa-alueet