Ulvila

Ulvila () on Satakunnan maakunnassa sijaitseva kaupunki. Ulvila sijaitsee Kokemäenjoen varrella, Porin naapurissa. Sen naapurikuntia ovat Porin lisäksi Harjavalta, Kokemäki, Nakkila ja Sastamala. Ulvilaan liitetyn Kullaan lisäksi entisiä naapurikuntia ovat Poriin liitetyt Porin maalaiskunta, Noormarkku ja Lavia sekä Sastamalaan liitetty Kiikoinen. Kaupungin keskusta koostuu kahdesta eri puolilla Kokemäenjokea sijaitsevasta taajamasta, Friitalasta ja Vanhastakylästä. Ulvilassa asuu  ihmistä, ja sen pinta-ala on  km², josta  km² on vesistöjä. Väestötiheys on  asukasta/km².

Ulvilan kaupungin historia on pitkä: se perustettiin vuonna 1365, joten se on yksi Suomen kuudesta keskiaikaisesta kaupungista ja Suomen kolmantena perustettu kaupunki Turun ja Porvoon jälkeen.

1550-luvulla Ruotsin kuningas Kustaa Vaasa halusi kauppapoliittisista syistä keskittää kaupan Suomessa kolmeen kaupunkiin; Turkuun, Viipuriin ja Helsinkiin. Vuonna 1550 Ulvilan  kaupunkioikeudet lakkautettiin ja   Ulvilan kaupungin porvarit määrättiin muuttamaan Helsinkiin.https://www.ulvila.fi/asiointi-ja-yhteystiedot/ulvila/historia/ Ulvilan silloinen satama oli maankohoamisen vuoksi muuttunut laivoille kulkukelvottomaksi. Vuonna 1558 Juhana Herttua päätti että  kaupunki siirretään noin seitsemän kilometriä jokisuulle päin, ja paikalle perustettiin Porin kaupunki. 442 vuotta myöhemmin, vuodesta 2000 lähtien Ulvilan kunta on taas käyttänyt itsestään nimitystä kaupunki. Nykyisen muotonsa Ulvilan kaupunki sai, kun Kullaan kunta liitettiin siihen vuonna 2005. Ulvilan kaupunginvaltuusto päätti 15. ja 29. joulukuuta 2008 kuntaliitoksesta Nakkilan, Harjavallan ja Kokemäen kanssa. Liitoksen (hankenimeltään Nauhakaupunki) piti tulla voimaan vuoden 2011 alussa. Vuoden 2009 alusta aloittanut uusi valtuusto päätti kuitenkin 2. maaliskuuta 2009 purkaa liitossopimuksen.

Ulvilassa ilmestyy paikallislehti Ulvilan Seutu, jonka levikki on 3 243.Ulvilan seutu, mediatiedot 

Maantiede
Ulvila sijaitsee Kokemäenjoen alajuoksulla joen molemmin puolin levittäytyvällä savitasangolla, entisellä suistomaalla. Lounaassa Ulvilan alue käsittää suurimman osan kuivatetusta Lattomerestä ja pohjoisessä Harjunpäänjoen ympäristön. Vanhankylän kohdalla Kokemäenjoki jakaantuu kahteen haaraan, joista vuolaampi Vanha- eli Pikkujoki virtaa itäistä ja leveämpi Isojoki läntistä uomaa. Haarat sulkevat sisäänsä noin kolme kilometriä pitkän Saaren, jonka maaperä on lähes yksinomaan hiekkaa. Kokemäenjoen vuosisatojen ajan mukanaan tuoman lietteen ansiosta Ulvilan alue soveltuu erityisen hyvin maanviljelyyn, ja pellot kattavat kaupungin alueesta varsin huomattavan osan (ennen Kullaan kuntaliitosta lähes kolmannes kaupungin maa-alasta). Vaikka meri on maankohoamisen myötä siirtynyt yli peninkulman päähän, Ulvilan muinaisesta sijainnista meren rannalla muistuttavat paikannimet Lattomeri, Suosmeri ja Sunniemi. Vanha rantaviiva on näkyvissä Haistilan entisen rautatieaseman kohdalla Kokemäenjoen pohjoispuolella olevan harjun rinteellä.Hannu Tarmio, Marketta Heinonen ja Kalevi Korpela (toim.): Suomenmaa 7: maantieteellis-yhteiskunnallinen tieto- ja hakuteos, s. 321. Porvoo-Helsinki: WSOY, 1978. .

Kullaan kuntaliitoksen myötä Ulvilan alue laajeni huomattavasti sisämaahan päin. Muusta Ulvilasta poiketen suurin osa Kullaan alueesta on metsien peitossa, ja vallitsevana maalajina on moreeni. Kullaalla sijaitsevat myös Ulvilan ainoat järvet, joista suurin on Joutsijärvi. Pääosa Kullaan alueesta kuuluu Harjunpäänjoen valuma-alueeseen, mutta itäisimmän osan pikkujärvet ja lammet laskevat Rukajokea myöten Kokemäen Sääksjärveen. Pääosa viljellystä alueesta sijoittuu Kokemäen puolelta tulevaa harjujaksoa seuraten Levanpellosta Koskin kautta Palusjärvelle kulkevalle kapeahkolle kaistaleelle. Kullaan sijainnista vedenjakaja-alueella, maaperän heikosta vedenläpäisykyvystä ja maaston vähäisistä korkeuseroista johtuu, että suuri osa metsämaista on soistuneita.Hannu Tarmio, Pentti Papunen ja KaleviKorpela (toim.): Suomenmaa 4: maantieteellis-yhteiskunnallinen tieto-ja hakuteos, s. 137–138. Porvoo-Helsinki: WSOY, 1971.

 Historia 

 Esihistoria 

 Mannerjää vetäytyy 

Mannerjää vetäytyi Ulvilan alueelta noin 7600–7500 eaa. Asumiskelpoinen ei Ulvila vielä ollut, sillä alueen peitti noin 200 metriä syvä meri. Ulvilan ylävimmät reunaosat alkoivat kohota meren pinnan yläpuolelle noin 2000 eaa.Tiivistelmä Ulvilan historiasta, Ulvila.fi 

 Kivikausi 

Ulvilan asutut osat ovat enimmäkseen melko matalaa, tasaista Kokemäenjokilaaksoa, joten maankohoaminen on vaikuttanut alueeseen voimakkaasti. Kivikaudelta on merkkejä Kiukaisten kulttuuriin kuuluneesta metsästäjä- ja hylkeenpyytäjäasutuksesta. Maanviljely alueella alkoi pronssikaudella, jolloin viljavat tasangot otettiin viljelyskäyttöön. Jälkeensä nämä asukkaat jättivät röykkiöhautoja. Asutus oli tähän aikaan ilmeisesti kiinteää, koostuen yksittäistaloista.

 Rautakausi ja autioituminen 

Rautakauden alku toi mahdollisesti mukanaan väestön taantumisen. Ajanlaskumme ensimmäisten vuosisatojen jälkeen Ulvilan ja Nakkilan alueelta ei enää tunneta kalmistolöytöjä, joten on mahdollista, että väestö hävisi ja alue muuttui erämaaksi noin vuosituhannen ajaksi.

Samaan aikaan Ulvilan alueella ollut merenlahti jatkoi maatumistaan ja Kokemäenjoki toi nykyisten Friitalan ja Vanhankylän alueille savimaata, joka oli ilmeisesti liian sitkasta muokattavaksi aikakauden tekniikalla. Lähin tunnettu asutus sijaitsi Kokemäellä ylempänä Kokemäkijokilaaksossa.

 Keskiaika 

pienoiskuva|Ulvilan keskiaikainen kirkko.

Rautakauden vaihtuessa historialliseksi ajaksi maanviljelytaidot kehittyivät ja asutus levisi Kokemäen suunnasta Ulvilan suuntaan. Ensimmäisenä syntyi Haistilan kylä noin 1200-luvulla. Myös Kokemäellä on Haistila-niminen kylä, joten väki saattoi olla kotoisin sieltä. Vaikka uudisasutus sitkeämmille saviseuduille tuli rauta-auran myötä mahdolliseksi, oli Kokemäenjoen suiston asutus osin vierasperäistä. Visbyn ja muiden kaupunkien hansakauppiaat tarvitsivat sataman ja tukikohdan, jollaisen harvaan asuttu Ulvilan seutu tarjosi.

Suistossa ei 1100-luvulla luultavasti ollut maataloja, mutta 1200-luvulla tilanne saattoi jo muuttua. Asiakirjoja 1200-luvulta ei ole jäljellä, mutta jo 1300-luvun asiakirjat kertovat vilkkaasta toimeliaisuudesta. Uudet asukkaat ja kokemäkiset ratkoivat lukuisia kiistojaan käräjillä, kun nautintaoikeuksista, kalastamojen hallinnasta ja kylien rajoista käytiin uusjakoa. Myös Ruotsin kuningas otti kantaa kiistoihin ja päätti uusista käytänteistä kokemäkeläisten tappioksi. Hiljalleen kokemäkeläisten vaikutusvalta ja hallinta suiston ja sen yläpuolisilla alueilla siirtyi uudisasukkaille näiden elämisen edellytyksiä vahvistamaan. 

Ulvila nimettiin kauppalaksi mahdollisesti 1330-luvulla. Kaupunki pormestareineen se ei vielä ollut, sillä Ulvila oli vielä voudin alaisuudessa. Varsinaiset kaupunkioikeudet Ulvilalle myönsi Ruotsin kuningas Albrekt Mecklenburgilainen vasta 7. helmikuuta 1365. Vuonna 1347 Ulvila sai lisäksi oikeuden käydä kauppaa Kokemäen markkinoilla. Kaupungilla ei kuitenkaan ollut tapulioikeuksia eikä se siksi päässyt kehittymään. Kaupunkilaiset saivat käydä kauppaa vain Tukholman ja Turun kanssa eivätkä sisämaan talonpojat ja metsästäjät asioineet yksinomaan Ulvilan porvareiden kanssa.

Kaukaisimpia kyliä lukuun ottamatta useimmissa Ulvilan kylissä asuttiin 1400-luvulle mennessä. Kauempana olevat kylät oli perustettu viimeistään 1500-luvulle tultaessa.

Ulvilan kirkon eli Pyhän Olavin kirkon rakentamisen alkuvaiheita ei tiedetä kovin tarkasti. Nykyään kirkko on Ulvilan ainoa säilynyt keskiaikainen rakennus, mutta on epäselvää, rakennettiinko nykyinen kirkko jo 1300-luvulla. Dendrokronologinen tutkimus ajoittaa nykyisen kirkon 1480-luvulle. Toisaalta kirkon perustusten vierestä löydettiin vuonna 2005 rahakätkö, jonka kolikot ovat 1360–1380-luvuilta.

Perimätiedon mukaan Ulvilassa sijaitsi 1200–1300-luvuilla Liikistön tai Liikkisten kirkon lisäksi myös toinen kirkko. Tämä kirkko oli ylempänä joella, nykyään Nakkilaan kuuluvassa Anolan Kirkkosaaressa. Siitä ei ole jäljellä näkyviä jäännöksiä.Ulvilan kaupungin historiaaTietosanakirja 1909, osa 11, Hakusana: Liikkinen VerkossaJaakkola 1926, s. 72–84 Nimi Ulvila tuli nimen Liikkinen tilalle, kun kirkon suojeluspyhimykseksi tuli pyhä Olavi. Vähitellen vanha nimi unohtui.Jaakkola 1926, s. 84

 Uusi aika  

Unionisodat olivat rasittaneet ulvilalaisia raskaasti. Kuningas Kustaa Vaasa määräsi vuonna 1550 ulvilalaiset porvarit muuttamaan perustamaansa Helsingin kaupunkiin. Vaikka porvarit saivat muutaman vuoden jälkeen luvan palata, Suomen herttua määräsi vuonna 1558 uuden Porin kaupungin perustettavaksi seitsemän kilometriä lähemmäksi rannikkoa Kokemäenjoen silloiseen suuhun.

Ulvila edusti 1500- ja 1600-luvuilla Suomen maaseutua ja sitä leimasi kartanolaitos. Sodat, nälänhädät ja väenotot autioittivat taloja, mutta tästä huolimatta väestö kasvoi vuoden 1535 noin 350 hengestä 1600-luvun lopun 600 henkeen. Isonvihan jälkeen kasvu nopeutui. Maksamattomien verojen vuoksi kruunulle joutuneita tiloja ostettiin perinnöksi ja kartanot kehittivät maataloutta. Samalla ne ja isot talonpoikaistalot alkoivat perustaa takamailleen torppia, joiden asukkaat raivasivat suuren osan nykyisestä peltoalasta. Myös Lattomeren suoniitty kuivattiin pelloksi, mikä lisäsi peltoalaa sadoilla hehtaareilla. Väestö kasvoi vuoden 1750 seitsemästä ja puolesta sadasta asukkaasta vuoden 1855 3 800 asukkaaseen.

1700-luvulla perustettiin Leineperin ruukki. Siellä jalostettiin suomalmista takorautaa ja se tuotti myös muurauslaastin ainesosaksi tarvittua kalkkia. Ruukin ympärille syntyi omaleimainen yhdyskunta.

Moderniin yhteiskuntaan siirtyminen paransi hiljalleen kansan elinoloja. Vuoroviljelyä alettiin harrastaa järjestelmällisesti 1880-luvulla ja myös osuusmyllyjä ja -meijereitä perustettiin. Vuonna 1892 Arthur Hellman perusti Friitalan nahkatehtaan, joka muutti Friitalan kylän teollisuusyhdyskunnaksi. Vuonna 1895 valmistui Tampereen–Porin rautatie, jonka seisakkeiksi muodostuivat Friitala ja Haistila. Ajan kuljetusmetodeista kertoo se, että alkuvaiheessa Haistila toimi tavaraliikenteen pääteasemana, jossa satamaan matkalla olleet tavarat lastattiin ruuhiin jokikuljetusta varten. Jokea käytettiin myös puutavaran uittoon 1800-luvun loppupuolelta 1960-luvulle saakka.

 Kunnalliselämä ja sisällissota 

Vuoden 1865 kunnallishallintouudistuksessa seurakunnan ja kunnan hallinto erotettiin toisistaan. Ensimmäinen kuntakokous pidettiin vuonna 1868. Työväestö ja torpparit eivät saaneet kuntakokouksessa ääntään kuuluville, sillä äänioikeus perustui veronmaksuun ja maanomaisuuteen. Ulvila olikin Suomen teollistuneinta aluetta: lähes 30 % väestöstä työskenteli teollisuudessa. Työväenliike saikin heti synnyttyään vahvan aseman Ulvilassa.

Ensimmäinen kiertokoulu perustettiin Ulvilaan vuonna 1855, mutta kansakoulua – Vanhakylän koulua – saatiin odottaa vuoteen 1880, jolloin se empimisen jälkeen perustettiin. Lainakirjaston oli perustanut rovasti Stenbäck jo vuonna 1865. Myös muut tavanomaiset uudistukset saapuivat Ulvilaan: Kaasmarkkuun perustettiin vapaaehtoinen palokunta vuonna 1898 ja Ulvilaan nuorisoseuraUlvilan nuorisoseura 1906, joiden toiminta jatkuu edelleen.

Ravanin kylään perustettiin 1880-luvulla 2. Turun tarkk’ampujapataljoonan 7. reservikomppanian harjoitusalue kasarmeineen. Suomen suuriruhtinaskunnan armeija hajotettiin 1900-luvun alussa ja myöhemmin, 1920- ja 1930-luvuilla, paikalla sijaitsi suojeluskunnan leirialue. Reservikomppanian kasarmirakennus siirtyi myöhemmin Satakunnan maanviljelysseuran omistukseen.Hannu Tarmio, Marketta Heinonen ja Kalevi Korpela (toim.): Suomenmaa 7: maantieteellis-yhteiskunnallinen tieto- ja hakuteos, s. 323. Porvoo-Helsinki: WSOY, 1978. .

Suomen sisällissotaan enemmistö ulvilalaisista osallistui punaisten puolella. Valkoisessa armeijassa taisteli noin 40 ja punaisella puolella 1 500–2 000 miestä. Vuoden 1916 vaaleissa sosiaalidemokraattinen puolue oli saanut ennätysmäisen 77 % kannatuksen. Suomen sotasurmat -projektin tietojen perusteella ulvilalaisia kuoli väkivaltaisesti sisällissodan yhteydessä 312 ja kullaalaisia 99. Näistä valtaosa oli punaisia ja heitä kuoli myös vankileireillä.

Sisällissodan jälkeen torpparit vapautettiin, jolloin syntyi noin 160 uutta tilaa. Elinkeinorakenteen muutos jatkui teollistumisen edetessä. Toisen maailmansodan aikana Toejoen, Koiviston, Ruosniemen ja Kartanon kylät luovutettiin Porin kaupungille, mikä vähensi ulvilalaisten teollisuustyöläisten määrää, mutta toi nämä taajaväkiset yhdyskunnat kaupungin kunnallistekniikan piiriin. Vasemmisto pysyi kuitenkin voimakkaana. Sosiaalidemokraatit ja kommunistien peitejärjestöt menestyivät kunnallisvaaleissa hyvin ja porvarillisella puolella maltilliset voimat saivat suurimman kannatuksen IKL:n jäädessä vähäiseksi tekijäksi. Ulvila on pysynyt vasemmistoenemmistöisenä kuntana nykypäiviin asti.

 Nykyaikaan 

Toisen maailmansodan jälkeen Ulvilaan asutettiin noin 1 000 evakkoa pääasiassa Hiitolan pitäjästä. Karjalaiset kulttuurivaikutteet toivat Ulvilaan mm. virpomisperinteen ja karjalanpiirakat. Ulvilan väkiluku jatkoi nousuaan suurten ikäluokkien myötä ja 1960-luvulla kunta alkoi kunnanjohtaja Teuvo Aallon johdolla harrastaa aktiivista maapolitiikkaa. Keskimäärin kunta on myynyt viitisenkymmentä omakotitonttia vuodessa, mikä on synnyttänyt Krapiston, Mynsterin, Rantalan, Suurpään, Nummelan, Loukkuran, Nahkurin ja Mukulamäen pientaloalueet. Kerrostaloja on rakennettu Vanhaankylään ja Friitalaan.

Ulvilan yhteiskuntarakenne on muuttunut palveluvaltaiseksi. Friitalan nahkatehtaan toiminta on jo loppunut.http://www.friitalatalo.fi/historia.html  Sitä ovat korvanneet huipputekniikkayritykset Cimcorp Oy, Neorem Magnets sekä aivan Porin ja Ulvilan rajalla, tosin Porin puolella sijaitsevat Luvata Pori Oy:n ja Cupori Oy:n (aikoinaan Outokumpu Oy:n) kuparinjalostustehtaat.

Kuntarakenteen muutos on vaikuttanut myös Ulvilaan. Aiemmin Ulvilasta eronnut Kullaa on palannut emopitäjänsä yhteyteen vuonna 2005. Samalla Kullaan seurakunnasta tuli jälleen Ulvilan kappeliseurakunta. Kaupungin nimen Ulvila otti itselleen jälleen vuoden 2000 alusta. Viime vuosina Ulvilan väestö on ollut lievässä laskussa.

 Yritykset ja elinkeinot 
Tunnettuja ulvilalaisia yrityksiä ovat muun muassa automaatioalan Cimcorp, sähköteknisiä tuotteita valmistava Urho Tuominen Oy tytäryhtiöineen, Neorem Magnets, virolaiseen Harju Elekter -konserniin kuuluva Satmatic, Ulvilan Konepaja ja maidonjalostusyritys Satamaito. Friitalan nahkatehdas oli tunnettu nahanjalostusyritys.

Tuotantosektoreittain Ulvilassa on työpaikkoja seuraavasti:
 maa- ja metsätalous 3 %
 teollisuus 31 %
 palvelut 61 %.

 Koulutus 
Kaupungin asukkaat muodostavat tilastollisesti seuraavat ryhmät:
 15 vuotta täyttäneitä: 82,2 %
 alimman korkea-asteen tutkinto: 17,0 %
 alemman korkeakouluasteen tutkinto: 12,7 %
 ylemmän korkeakouluasteen tutkinto: 7,3 %
 tutkijakoulutuksen suorittaneet: 0,5 %
 eläkkeellä olevien osuus väestöstä: 25,8 %.

Kulttuuri 
 Murre 
Ulvilan alueella puhutun kielen perustana on Porin murre, joka kuuluu lounaisten välimurteiden ryhmään. Ulvilan murre kuuluu Porin ryhmän alasatakuntalaiseen eteläpuoliskoon. Ulvilan murteelle tyypillistä on yleisgeminaation ja k:n heikon asteen edustus. 

 Ruokakulttuuri 
Ulvilan pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla silakkamollot eli silakkaperunat ja kirnupiimä, fläskisoosi ja perunavoi sekä korput ja paakkelssit.Kolmonen, Jaakko 1988. Kotomaamme ruoka-aitta: Suomen, Karjalan ja Petsamon pitäjäruoat, s. 47. Helsinki: Patakolmonen Ky.

Liikenne
Ulvilan kautta kulkevat Tampere–Pori-rata, Porin ja Helsingin välinen valtatie 2 sekä Porin ja Tampereen välinen valtatie 11. Ulvilan (Friitalan) rautatieasema (alkujaan laituri) ja Haistilan pysäkki kuuluivat Porin radan alkuperäisiin liikennepaikkoihin. Haistilassa oli radan toiminnan alkuvuosina vilkas lastaussatama, josta junilla sisämaasta tuotu puutavara lastattiin proomuihin kuljetettavaksi edelleen Mäntyluodon satamaan. Maantieliikenteen syrjäytettyä raideliikenteen molemmat liikennepaikat lakkautettiin: Haistilan seisake vuonna 1974, Friitalan asema kymmenen vuotta myöhemmin.Jussi Iltanen: Radan varrella: Suomen rautatieliikennepaikat (2. painos), s. 128. Helsinki: Karttakeskus, 2010.

 Väestönkehitys 
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1915 vuoteen 1950.
 Ajankohta Väkiluku 1915 8 161 1920 8 198 1925 8 392 1930 9 171 1935 11 072 1940 12 252 1950 7 324

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kaupungin väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen eli luvuissa ovat kaikkina vuosina mukana sekä Ulvilan että siihen liitetyn Kullaan asukkaat.

Taajamat
Vuoden 2017 lopussa Ulvilassa oli 13 237 asukasta, joista 11 140 asui taajamissa, 1 937 haja-asutusalueilla ja 160:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Ulvilan taajama-aste on 85,2 %. Ulvilan taajamaväestö jakautuu kolmen eri taajaman kesken:

 #  Taajama  Väkiluku(31.12.2017) 1  Porin keskustaajama* 10 549 2  Koski 351 3  Kaasmarkku 240

Kaupungin keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kaupunkiin vain osittain. Ulvilan keskuspaikka Vanhakylä sekä Friitala eivät muodosta omia taajamiaan, vaan ne ovat osa Porin keskustaajamaa, joka ulottuu Ulvilan lisäksi usean Porin lähikunnan alueelle. Yhteensä Porin keskustaajamassa on 84 190 asukasta ja sen pinta-ala on 121,37 neliökilometriä.

 Ikärakenne 
 Ikäryhmä Osuus 2015 Osuus 2019https://www.stat.fi/tup/alue/kuntienavainluvut.html#?active1=886&active2=SSS&year=2020 0–14-vuotiaat 17,7 % 16,7 % 15–64-vuotiaat 62,2 % 57,1 % Yli 65-vuotiaat 11,8 % 26,2 %

Seurakunnat
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Ulvilassa on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
 Ulvilan seurakunta
 Kullaan kappeliseurakunta

Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Ulvilan alueella toimii Tampereen ortodoksinen seurakunta.https://ort.fi/seurakunnat-hiippakunnat-ja-luostarit/seurakunnat/tampereen-ortodoksinen-seurakunta 

Entiset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu historiallisella ajalla lakkautetut seurakunnat Ulvilan kaupungin nykyisellä alueella.
 Kullaan seurakunta (liitetty Ulvilan seurakuntaan 2005)

 Taajamat ja kylät 
 Ulvila ennen kuntaliitosta 
 Vanhakylä 
Vanhakylä eli Vanha-Ulvila on maaseutumainen taajama Ulvilassa. Se sijaitsee Kokemäenjoen itärannalla, ja se muodostaa Ulvilan keskustaajaman itäisen osan.

 Friitala 
Friitala on osa Ulvilan kaupungin vajaan 6 000 asukkaan keskustaajamaa.Väkiluku postinumeroalueittain. Tilastokeskus Viitattu 5.3.2018 Kokemäenjoen eteläpuolella sijaitsevasta Friitalasta on matkaa Porin keskustaan noin seitsemän kilometriä ja se on myös osa Porin keskustaajamaa.

 Haistila 
Haistila on kylä Ulvilan kaupungissa valtatie 2:n tuntumassa noin kaksi kilometriä kaupungin keskustaajamasta Friitalasta Helsinkiin päin. Pientaloista koostuva asutus on levinnyt lähinnä nauhamaisesti parin kilometrin matkalle Ulvilasta Nakkilaan johtavan maantien varrelle. Haistila on yksi Ulvilan vanhimmista kylistä, sen asutus lienee syntynyt jo 1200-luvulla. Myös Kokemäellä on Haistila-niminen kylä, joten on mahdollista, että Ulvilan Haistilan alkuperäinen asutus on peräisin sieltä.

 Harjunpää 

Harjunpää on 1 500 asukkaan kylä Ulvilassa Porin kaupungin kyljessä. Kylän asutus on pääosin kallioiden päällä ja kupeessa. Harjunpään kylän kallioilta näkyy Harjunpäänjoen ja Kokemäenjoen rantapelloille.http://www.kyla-ulvila.fi/harjunpaa.html  Kylään Ulvilaan, Harjunpää

 Kaasmarkku 

Kaasmarkku on maaseutukylä ja 607 asukkaan taajama Ulvilan itäosassa. Kaasmarkun merkittävimpiä rakennuksia ovat koulu, VPK:n talo ja rukoushuone. Kaasmarkku sijaitsee lähellä valtatie 11:tä, joka kulkee Porista Tampereelle. Vuonna 2005 Kaasmarkku valittiin Satakunnan vuoden kyläksi.

 Ravani 
Ravani on kylä Ulvilan kaupungissa Kokemäenjoen pohjoispuolella yhdystien 2440 varrella. Ulvilan keskustaajamaan kuuluvaan Vanhakylään on matkaa runsas kilometri.

 Sunniemi 
Sunniemi on Ulvilan kylä, joka sijaitsee pohjoisempana olevan Harjunpään ja etelämpänä olevan Suosmeren välissä. Maaseudulla sijaitsevan kylän läpi virtaa Harjunpäänjoki. Kylän asutus, noin 90 kotitaloutta, koostuu pääasiassa vanhoista Sunniemen kartanon torpista sekä 1950-luvun maanhankintatiloista, jotka lohkaistiin sodan jälkeen siirtoväelle kartanon maista.

 Suosmeri 
Suosmeri on Ulvilan kylä, joka sijaitsee Ulvilasta Tampereelle johtavan valtatien 11 pohjoispuolella, Ulvilan ja Porin palveluiden läheisyydessä. Kylän laidalla virtaavat Kokemäenjoki ja Saarenluotoa kiertävä Pikkujoki.

 Kullaa 
 Koski 
Koski on kylä Ulvilassa entisen Kullaan kunnan alueella. Koskin koulussa on noin 80 oppilasta ja luokat esikoulusta kuudenteen sekä iltapäiväkerho.http://www.kyla-ulvila.fi/koski.html 

 Kangas 
Kangas on Ulvilaan liitetyn entisen Kullaan kunnan kylä.http://www.kyla-ulvila.fi/kangas.html 

 Leineperi 
Leineperi on 261 asukkaan maaseutukylä Kullaalla Ulvilassa. Leineperi tunnetaan yhtenä Suomen parhaiten säilyneenä kulttuurihistoriallisena ruukkikylänä, ja kylässä vierailee vuosittain useita kymmeniä tuhansia vierailijoita.http://www.leineperi.com  Kylän merkittävin nähtävyys on vuonna 1771 perustettu Leineperin ruukki.http://personal.inet.fi/yhdistys/kkmy/leineperi.htm 

 Levanpelto 
Levanpelto on kylä Kullaalla Ulvilassa ja myös entisen Kullaan kunnan aiempi nimi. 1.1.2005 alkaen, Ulvilan kaupungin ja Kullaan kunnan kuntaliitoksen jälkeen se on ollut osa Ulvilaa.

 Ahmaus 
Ahmaus on Ulvilan kylä entisen Kullaan kunnan alueella. Ahmaus on laaja, noin 20 kotia käsittävä kyläalue itäisimmässä Ulvilassa, valtatien 11 varrella.http://www.kyla-ulvila.fi/ahmaus.html

 Palus 
Palus on kylä Ulvilassa entisen Kullaan kunnan alueella, Palusjärven rannalla. Asukkaita kylässä on noin 230. Palus valittiin Satakunnan vuoden kyläksi vuonna 2000.

 Muita Kullaan kyliä 
Järventausta
Saarijärvi

 Tärkeimmät nähtävyydet 
Leineperin ruukki
Jalomäen umpipiha, Satakunnan ainoa täydellinen umpipiha
Ulvilan kaupungintalo
Friitalan nahkamuseo
Joutsijärvi
Palusjärvi
Pyhäjärvi
Ulvilan kirkko
Kullaan kirkko
Liikistön muinaismuistoalue

 Ystävyyskaupungit 

 23px Ljusdalin kunta (Ruotsi)
 23px Suure-Jaani (Viro)

 Tunnettuja ulvilalaisia tai paikkakunnalla syntyneitä 

 Klaus Alinen, amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
 Anneli Auer, julkisuuden henkilö, kotiäiti
 Aarne Blick, kenraali
 Juha Broman, pesäpalloilija
 Disco Ensemble, rockyhtye
 Anja Eerikäinen, eläinsuojeluvalvoja
 Carl Enckell, kenraali
 Vihtori Fallila, kansanedustaja
 Simo Frangén, koomikko ja käsikirjoittaja
 Johan (Juhana) Fredrik Granlund, kirjailija
 Achates Ferdinand Gripenberg, kenraalimajuri, valtiopäivämies ja Postihallituksen pääjohtaja
 Claes Jakob Gripenberg, valtioneuvos, päätullijohtokunnan ylijohtaja
 Pauliina Haasjoki, runoilija
 Allan Hagert, liikemies
 Marita Hakala, malli
 Erik af Hällström, professori
 Anne Holmlund, kansanedustaja ja entinen sisäministeri
 Armas Honkasalo, punakaartilainen
 K. V. Huhtala, kansanedustaja ja Lapuan liikkeen johtohahmo
 Olavi Huhtala, kenraaliluutnantti
 Edvard Jokela, ammattiyhdistysjohtaja ja kansanedustaja
 Kaarlo Kangasniemi, painonnoston olympiavoittaja
 Aurora Karamzin, sosiaali- ja diakoniatyön uranuurtaja
 Krista Kiuru, kansanedustaja
 Matti Knuuttila, hammaslääkäri ja professori
 Timo Koivusalo, elokuvaohjaaja
 Kalevi Korsman, geologi
 Asko Martinheimo, kirjailija
 Patrik Raitanen, jalkapalloilija
 Vilho Rantanen, päätoimittaja
 Simo Riikonen, taidemaalari
 Mikael Rostedt, kellonvalaja ja maallikkosaarnaaja
 Jaakko Salminen, professori
 Sylvi Salonen, näyttelijä
 Filip von Schantz, säveltäjä
 Arto Seppälä, kirjailija
 Raimo Seppälä, päätoimittaja ja tietokirjailija
 Carl Silfverhjelm, vapaaherra ja kenraalimajuri
 Pentti Snellman, yleisurheilija
 Maini Sorri, muusikko
 Olaus Sundergelteus, kirkkoherra ja kaniikki
 Sami Sänpäkkilä, muusikko ja elokuvaohjaaja
 Erkki Tuominen, kirjailija
 Tapani Valsta, pianisti ja urkuri
 Anto Virtanen, jääkiekkoilija
 Erkki Wessman, kirjailija ja toimittaja
 Juuso Ketola,jääkiekkoilija

 Ulvilalaisia urheiluseuroja 

 Archery Club Ulvila, jousiammunta
 FC Ulvila, jalkapallo
 Friitalan Yritys, uinti ja lentopallo
 Harjunpään Tuisku, petankki ja nuorisotoiminta
 Rudanco Dancers ry, tanssiurheilu 
 Ulvilan Pesä-Veikot, pesäpallo
 Ulvilan Ura, hiihto, suunnistus
 Kullaan Urheilijat
 Ulvilan voimistelu ja liikunta
 Ulvila Sport Team
 Ulvilan Nuorisoseura
 Suosmeren Salpa
 Ulvilan FK-kerho

 Katso myös 
 Luettelo Ulvilan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

 Lähteet 

 Jalmari Jaakkola: Ulvilan asutuksen, seurakunnan ja kaupungin synnystä.  (koko art. 57–100). Kotiseurututkimuksia VI. Satakunta. Satakuntalainen osakunta & WSOY 1926</ref>

Viitteet

 Aiheesta muualla 

 Ulvilan kaupungin kotisivu
 Tilastokeskus – Ulvilan avainluvut
 Ulvilan kaupungin historia  (toiminut pääasiallisena lähteenä Historia-kappaleelle)

*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit