Taide

Taide tarkoittaa yleisesti kaikkia niitä toimintoja ja tuotteita, joilla ihminen aistein havaittavin keinoin koettaa herättää toisissa itsessään kokemiaan tunnevaikutuksia. Usein sanalla viitataan erityisesti kuvataiteisiin. 

Taide on yksi kulttuurin peruskäsitteistä. Se koostuu erilaisten elementtien tarkoituksellisen järjestelyn tuloksista ja prosesseista, joilla pyritään vaikuttamaan tunteisiin tai ajatteluun subjektiivisella tasolla. Taide on ilmaisun, viestinnän, kannanoton ja mielihyvän tuottamisen väline. Se, onko jokin teos taidetta, riippuu paljolti tarkastelijan omaksumasta taidekäsityksestä. Taidetta voi olla myös sellainen, joka aiheuttaa kokijassaan muitakin kuin esteettisyyden tunteita. 

 Taiteen luokitteluja ja piirteitä 
 Kaunotaiteet ja soveltavat taiteet 
Kuvataiteet kuuluvat niin sanottujen vapaiden taiteiden tai kaunotaiteiden (ransk. beaux-arts, engl. fine arts) traditioon. Kaunotaiteiksi kutsutaan niitä taiteenlajeja, joilla pyritään puhtaasti esteettiseen lopputulokseen. Sana juontaa antiikin ajalta peräisin olevaan perinteiseen määritelmään, jonka mukaan kaunotaiteita ovat maalaustaide, kuvanveisto, arkkitehtuuri, runous ja musiikki. Kuvataiteessa on ollut erilaisia tyylisuuntauksia esihistorialliselta ajalta ja antiikin ajalta nykyaikaan saakka. Myös taidemusiikissa eli klassisessa musiikissa on ollut aikojen kuluessa monenlaisia tyylejä.

Kaunotaiteiden vastakohtana ovat niitä soveltavat eli soveltavat tai käyttötaiteet. Ne ovat käytännön tarkoituksia palvelevaa taidetta, esimerkiksi taideteollisuuden tuotteita ja mainosgrafiikkaa. Taideteollisuutta hyödynnetään esimerkiksi tekstiilien suunnittelussa. Julisteet ja kirjan piirretty kuvitus ovat tämän ajattelun mukaan käyttötaidetta. Rajanvedot ovat kuitenkin historiallisesti nopeasti muuttuvia.

 Luonnon jäljittely ja mimesis 
Immanuel Kantin mukaan ihminen ei voi saada tietoa ympäristön todellisesta olemuksesta, vaan ympäröivä todellisuus ilmentyy havainnoissamme sellaisena, kuin aistimme ne hahmottavat. Estetiikka ei siis myöskään kerro mitään tarkasteltavasta esineestä itsestään, vaan tarkastelijan tunnepohjaisesta suhtautumisesta esineen mielikuvaan. Kantin toisen määritelmän mukaan taideteoksia voidaan verrata luonnon tuotoksiin: luonnossa kaikki on välttämätöntä seurausta luonnonlaeista, ja vaikka taideteokset syntyvät ikään kuin vapaudessa, noudattaa taiteilija niissäkin luonnon määräämiä sääntöjä, ja taide jäljittelee siten luontoa.
Taiteen teorian keskeinen käsite on mimesis, joka tarkoittaa luonnon tai todellisuuden jäljittelyä ja esittämistä taiteen keinoin. Taideteos voi äärimmillään olla tarkka jäljennös jo olemassa olevasta kohteesta tai jotain sellaista, mitä emme kykene edes hahmottamaan. Teoksen ei tarvitse olla kuitenkaan esine, vaan se voi olla vaikkapa teatteri-, musiikki- tai performanssiesitys ja sellaisenaan mahdoton toistaa.

Platon ajatteli, että taide vain jäljittelee jo olemassa olevia esineitä. Esimerkiksi tehdessään tuolia puuseppä jäljittelee tuolin ideaa, kun taas tuolia maalaava taidemaalari jäljittelee jäljitelmää, missä Platonin mukaan ei ole järkeä.

 Mediaominaisuudet 
Taidetta voi lähestyä tarkastelemalla taideteosten välityskeinoja eli sen mediaominaisuuksia. Kuvataiteen kuva, musiikin ääni, tanssin liike, kirjallisuuden sana tai teatterin näyttämötulkinta saattavat kuitenkin rajoittaa tarkastelua, sillä varsinkin nykytaiteessa taide välittyy useiden keinojen avulla.

 Historia 
Kaikilla taiteilla on historiansa, joissa tarkastellaan niiden kehitystä. Taiteen tekemiseen on vaikuttanut aina myös taiteen tutkimus. Taidesuuntaukset ovat historian eri aikoina vallinneita tyylejä. Taiteen vastaanottajan on hyvä tuntea niitä, sillä tunnetun mietelmän mukaan taide on velkaa toisille taideteoksille usein enemmän kuin todellisuudelle.

 Tehtävä 
Dosentti Kalle Puolakan mukaan taiteella ei ole tehtävää. Yhteiskunnallisesti kantaa ottava taideteos voi olla vastuuton, se voi saada omaksumaan väärin ymmärretyn näkökulman yhteiskunnalliseen kysymykseen ja sellaisia näkökulmia voi saada paremmin harkittuina ja perusteltuina journalismista ja tieteestä kuin taiteesta. Aihetta vailla oleva taideteos voi puolestaan olla hyvin tarpeellinen. Teoksia tulee arvioida yksilöinä.

Taideteoksella ei tarvitse myöskään olla käytännön tehtävää. Silti myös käytännölliset asiat voivat olla taidetta. Teos voi olla esimerkiksi samanaikaisesti sekä esteettisen mielihyvän, että kaupankäynnin kohde. Typografialla on tarkasti määritelty tehtävä, edistää luettavuutta. Yleisesti sanottuna taiteen tekemisen tarve johtuu itseilmaisun tarpeesta. 

 Esittävät ja ei-esittävät 
Taiteet voidaan jakaa esittäviin ja ei-esittäviin. Esittävät taiteet, kuten teatteri, elokuva, tanssi tai musiikki esitetään ajallisessa jatkumossa ja esitys suunnitellaan siten, että yleisön oletetaan seuraavan esitystä alusta loppuun. Esittävät taiteet perustuvat esityksiin, joilla on tavallisesti selkeä alku, keskikohta ja loppu.

Arkkitehtuuri, maalaustaide, grafiikka, kuvanveisto, muotoilu tai kirjallisuuden eri lajit eivät perustu aikaan sidottuihin esityksiin, vaan katsoja tai lukija valitsee ja päättää itse katselutilanteen pituuden tai lukemisajankohdan. Tämän takia niitä kutsutaan ei-esittäviksi taiteiksi.

Esittäviä ja ei-esittäviä taiteenaloja voidaan myös yhdistää esimerkiksi performanssissa tai videotaiteessa. 


 Tekijät 
Taiteen tekijöitä ovat taiteilijat. Sana on yleisnimitys eri taiteita tekeville. Taiteilija-sanaa voidaan käyttää esimerkiksi musiikin, kirjallisuuden, teatterin, kuvataiteen tai muotoilun harjoittajasta. Kaikilla taiteen aloilla on tunnettuja ja tunnustettuja tekijöitä, jotka ovat saavuttaneet vakiintuneita yleisöjä. Useimmilla taiteenaloilla kirjallisuutta lukuun ottamatta on oma ammatillinen koulutus. Ensimmäisenä varsinaisena taidekouluna pidetään Giorgio Vasarin Firenzeen vuonna 1563 perustamaa Accademia del Disegnoa. 

 Olosuhteet 
Professori Tyler Cowenin mukaan paras taide on yleensä syntynyt markkinoille, markkinavoimien ohjaamana. Markkinavoimat stimuloivat sekä korkea- että matalakulttuurin tuotantoa ja tuottavat moninaisempaa ja erikoistuneempaa taidetta kuin ilman niitä olisi mahdollista. Siksi nyt on entistä vaikeampaa luoda sitä kulttuurimonopolia, johon totalitaariset valtiot pyrkivät. Sen sijaan ihmiset voivat itse valita laajasta kulttuuritarjonnasta. Kapitalismin tuottama vauraus on myös aikaansaanut pidemmän eliniän ja enemmän vapaa-aikaa, joten taiteentekoon jää enemmän aikaa.

 Taiteenlajit, historia ja teoriat 
Taiteenlajit ovat syntyneet ja vakiintuneet historian kuluessa eri taiteen muodoista. Esimerkiksi baletti syntyi Italiassa renessanssin aikaan 1400-luvulla. Alussa balettia esitettiin vain pieninä episodeina oopperoissa tai musiikkiesityksissä, mutta se siirtyi myöhemmin Ranskaan, alkaen kukoistaa itsenäisenä ilmiönä kuninkaallisten hoveissa. Itsenäiseksi lajiksi baletti muodostui vasta 1700-luvun toisella puoliskolla.

Jokaisella taiteenlajilla on historia ja estetiikka. Tekeminen ja vastaanotto tapahtuu tavallisesti vakiintuneiden esteettisten normien mukaan ja niitä muuttamalla taiteenlajit muuttuvat. Historian joinakin aikoina taiteenlajien väliset rajat ovat jyrkkiä, joskus ne madaltuvat. Esimerkiksi aikaisemmin korostettiin valokuvan ja maalaustaiteen erilaisuutta, kun taas nykytaiteessa niiden välinen raja on kaventunut.

Myös taiteen teoriaa on pidetty tärkeänä. Esimerkiksi Arthur Danto määritteli taidemaailman käsitteen vuonna 1964, jossa hänen mukaansa: ”Taiteen teorioiden rooli, niin tänään kuin aina ennenkin, on aikaansaada taidemaailma ja taide mahdolliseksi.”

 Kuvataiteet 

 Maalaustaide
 Kuvanveisto
 Piirustustaide
 Taidegrafiikka
 Valokuvataide
 Tila- ja ympäristötaide
 Performanssitaide
 Yhteisötaide

 Elokuva- ja mediataiteet 

 Näytelmäelokuva
 Dokumenttielokuva
 Animaatio
 Tietokonetaide
 Videotaide
 Mediataide ja sen osa-alueet

 Taideteollisuus ja taiteellinen suunnittelu 

 Keramiikkasuunnittelu
 Tekstiilisuunnittelu
 Teollinen muotoilu
 Vaatesuunnittelu
 Arkkitehtuuri eli rakennustaide
 Rakennussuunnittelu eli rakennusarkkitehtuuri
 Sisustussuunnittelu ja sisustusarkkitehtuuri
 Kaupunkisuunnittelu
 Kaavoitus
 Puisto-, puutarha-, maisema-arkkitehtuuri ja maisemasuunnittelu
 Kivien tasapainotus
 Graafinen suunnittelu
 Typografia
 Kalligrafia
 Heraldiikka
 Kuvitus ja kuvitustaide
 Sarjakuva
 Verkkosivujen suunnittelu
 Mainonta
 Lavastustaide eli skenografia
 Cardistry

 Käsityötaiteet 

Tekstiilitaide 
 Keramiikkataide
 Puu-, nahka- ja metallikäsityö

 Musiikki 

 Ooppera
 Sinfoniamusiikki
 Populaarimusiikki
 Laulutaide ja kuoromusiikki

 Kirjallisuus eli sanataiteet 

 Tietokirjallisuus
 Romaani- ja novellitaide
 Runous
 Draama eli näytelmäkirjallisuus

 Tanssitaiteet 

 Taidetanssi
 Klassinen baletti
 Jazztanssi
 Moderni tanssi
 Kilpatanssi

 Teatteri- eli näyttämötaiteet 

 Pantomiimi
 Sirkus- ja estraditaide
 Operetti
 Kabuki-teatteri
 Dramaturgia

 Katso myös 
 Suomen taide
 Taidefilosofia
 Genre

 Lähteet 

 Kirjallisuutta 






 Aiheesta muualla 

 Thomas Adajian: The Definition of Art. Stanford Encyclopedia of Philosophy. 

*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit