Latinalaiset aakkoset

Latinalaiset aakkoset on laajimmin käytetty aakkospohjainen kirjoitusjärjestelmä. Se kehittyi Apenniinien niemimaalla 700-luvulla eaa. Kaikki länsieurooppalaiset kielet käyttävät nykyisin latinalaista aakkostoa, ja se on levinnyt myös muiden alueiden kielten kirjoitusjärjestelmäksi, jossain tapauksissa syrjäyttäen vanhemman järjestelmän, esimerkiksi turkin ja vietnamin kielissä.

Latinalaisista aakkosista käytetään myös nimitystä roomalaiset kirjaimet, mutta tämä on usein käsitteenä suppeampi, pois sulkien goottilaiset kirjaintyypit.

 Historia 
Latinalainen aakkosto kehittyi Apenniinien niemimaalla 700-luvulla eaa. kreikkalaisesta ja foinikialaisesta aakkostosta etruskien aakkoston kautta. Rooman valtakunnan laajetessa latinasta tuli Välimeren alueen toinen yleiskieli kreikan rinnalle.

Alkuperäisessä muodossaan aakkosto poikkesi jonkin verran nykyisestä.
 K oli käytössä vain harvoissa sanoissa (Karthago ja kalendae).
 Kirjain I oli käytössä tarkoittaen sekä vokaalia /i/ että konsonanttia /j/.
 V oli käytössä tarkoittaen sekä vokaalia /u/ että konsonanttia /w/ (→ myöhemmin /v/).

G otettiin käyttöön ilmeisesti 200-luvulla eaa. C:n muunnelmana. Y ja Z omaksuttiin kreikasta 100-luvulla. Kirjaimet J, U ja W lisättiin keskiajalla. Roomalaiset eivät tehneet eroa suurten ja pienten kirjainten välillä; pienet kirjaimet muodostuivat vasta keskiajalla kursiivista.

 Nykyiset kirjaimet 
 Isot kirjaimet 
 A  B  C  D  E  F  G  H  I  J  K  L  M N  O  P  Q  R  S  T  U  V  W  X  Y  Z

 Pienet kirjaimet 

 a  b  c  d  e  f  g  h  i  j  k  l  m n  o  p  q  r  s  t  u  v  w  x  y  z

Laajennukset
Latinalaiseen kirjaimistoon on tarpeen vaatiessa, yleensä kirjoitusjärjestelmän fonetisoimiseksi, lisätty uusia kirjaimia. Olemassa oleviin kirjaimiin on myös lisätty tarkkeita.

Tietotekniikassa latinalaisen kirjaimiston esittäminen pohjautuu Unicode-standardin mukaan yllä esitettyyn amerikkalaisperäiseen merkkikokoelmaan Basic Latin, mitä Suomessa täydennetään eurooppalaisten kielten tarvitsemilla Latin-1 kirjaimilla.

 Diakriittiset merkit eli tarkkeet 

Latinalaisiin kirjaimiin liitettyjä tarkkeita ovat muun muassa:
 Treema eli kaksi yläpuolista pistettä: Ää, Öö, Üü
 Sedilji (koukku): Cç, Şş
 Ogonek (häntä): Ąą, Ęę
 Akuutti: Áá, Íí, Éé, Óó, Úú, Ýý
 Gravis: Àà, Èè, Ìì, Òò, Ùù
 Hattu (caron): Čč, Šš, Žž
 Sirkumfleksi: Ââ, Êê, Ĝĝ, Îî, Ôô
 Tilde: Ãã, Ññ, Õõ
 Pituusmerkki (macron): Āā, Ēē, Īī
 Lyhyysmerkki (breve): Ăă, Ĕĕ, Ğğ
 Yläpuolinen ympyrä: Åå, Ůů
 Poikkiviiva: Łł, Ŧŧ
 Piste: Ŀŀ
 Alapuolinen pilkku: ș, ț

Muut kirjaimet
Joihinkin kieliin on jäänyt kirjaimia aikaisemmista kirjoitusjärjestelmistä, kuten islannin thorn (Þ, þ) tai muinaisenglannin ja keskienglannin wynn (Ƿ, ƿ). 

Jotkin kirjaimet ovat syntyneet kahden aikaisemman kirjaimen yhdistelminä eli ligatuureina. Tällaisia kirjaimia ovat mm. œ, æ ja saksan ß.

Latinalaisen kirjaimiston käyttö kielittäin

 afar (aiemmin arabialainen)
 afrikaans
 aimara
 albania
 aragonia
 asturia
 azeri (myös kyrillinen ja arabialainen käytössä)
 baski
 berberikielet (myös tifinagh ja arabialainen käytössä)
 bislama
 bosnia (myös kyrillinen käytössä)
 bretoni
 cebuano
 cherokee (useimmiten cherokeelainen käytössä)
 englanti
 espanja
 esperanto
 etelä-ndebele eli nrebele
 eteläsotho
 fidži
 friisi
 fulani eli fulfulde
 fääri
 gaeli
 galicia eli galego
 ganda eli luganda
 guarani
 haiti
 hausa (aiemmin arabialainen)
 havaiji
 hiri-motu
 hmong eli miao

 hollanti
 ido
 igbo
 iiri
 iloko eli ilokano (aiemmin baybayin)
 indonesia
 interlingua
 islanti
 italia
 jaava (myös jaavalainen käytössä)
 joruba
 kabyyli
 katalaani
 ketšua
 khasi (myös bengalilainen käytössä)
 kikuju
 kirundi eli rundi
 kongo eli kikongo
 konkani (useimmiten devanagari käytössä)
 korni
 korsika
 kroatia eli kroaatti
 kurdi (myös arabialainen käytössä, aiemmin kyrillinen)
 kymri
 ladino eli juutalaisespanja
 latina
 latvia
 laz
 leonés
 liettua
 lingala
 luxemburg

 malagassi
 malaiji (myös arabialainen käytössä)
 malta
 mansi
 maori
 marshalli
 moldavia eli moldova (myös kyrillinen käytössä)
 montenegro (myös kyrillinen käytössä)
 nahuatl
 nauru
 navajo eli navaho
 norja
 oksitaani
 oromo (aiemmin etiopialainen ja arabialainen)
 palau
 pohjois-ndebele
 pohjoissotho
 portugali
 puola
 ranska
 retoromaani
 rohingya eli rohinja (myös arabialainen käytössä)
 romania (Transnistrian alueella myös kyrillinen käytössä)
 ruanda
 ruotsi
 saamelaiskielet (kiltinänsaamessa kyrillinen käytössä)
 saksa
 samoa
 serbia (myös kyrillinen käytössä)
 seychellien kreoli
 skotti
 slovakki

 sloveeni
 somali (aiemmin arabialainen ja osmanya)
 šona eli shona
 suomi
 swahili
 swazi
 tagalog (aiemmin baybayin)
 tahiti
 tanska
 tataari (myös kyrillinen käytössä, aiemmin arabialainen)
 tetum
 tok-pisin
 tonga
 tšamorro
 tšekki
 tsonga
 tswana eli setswana
 turkki (aiemmin osmaninturkki)
 turkmeeni (myös arabialainen käytössä, aiemmin kyrillinen)
 unkari
 uzbekki (aiemmin arabialainen ja kyrillinen)
 valkovenäjä (useimmiten kyrillinen käytössä)
 valloni
 venda
 vietnam (aiemmin chữ nôm)
 viro
 volapük
 võro
 wolof
 xhosa
 zaza eli zazaki
 zulu

Katso myös
 Suomen kielen aakkoset

 Lähteet 

*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit