Tiitisen lista

Tiitisen lista on suojelupoliisin vuonna 1990 saama nimilista henkilöistä, joiden on epäilty olleen tietäen tai tietämättään yhteydessä Itä-Saksan turvallisuuspalveluun Stasiin. Listalla on 18 nimeä, ja se tulee julkiseksi vuonna 2050, mutta se on ollut tutkijoiden käytössä vuodesta 2015. Listalla mainittuja henkilöitä kohtaan ei ole käynnistetty esitutkintaa, eikä heitä epäillä rikoksista. Helsingin Sanomat on saanut listasta tietoja, ja niiden mukaan lista antaa hieman suuntaa siitä, keistä Itä-Saksan tiedustelupalvelu Stasi oli kiinnostunut, ei siitä, ketkä heille vakoilivat. Suojelupoliisin mukaan listalla on vain epämääräistä vihjetietoa. 

Tiitisen lista sai julkisuudessa nimensä suojelupoliisin silloisen päällikön Seppo Tiitisen mukaan. Lista saatiin Länsi-Saksan turvallisuuspalvelu Bundesnachrichtendienstilta BND, ja se sisältää lyhyen johdanto-osan sekä luettelon 18 suomalaisesta henkilöstä. Asiakirja eroaa niin sanotusta Rosenholz-aineistosta, sillä Tiitisen listassa ei ole kyse vakoojiksi värvätyistä ihmisistä. Seppo Tiitinen ei sanojensa mukaan muista listan nimiä, jotka valtaosin olivat hänelle tuntemattomia. Tiitisen mukaan luettelossa oli ainakin tutkijoita ja yhteiskunnallisia asioita harrastavia henkilöitä. Helsingin Sanomain tietolähteen mukaan luettelossa oli kahdesta kolmeen silloista kansanedustajaa, muttei ministereitä tai muita kärkipoliitikkoja.

Asiakirjasta ei ilmene, ovatko luettelossa mainitut henkilöt olleet tietoisia Itä-Saksan edustajan todellisesta taustasta. Supo katsoo, ettei listan sisällöstä voi tehdä päätelmiä henkilöiden kanssakäymisen laadusta tai moitittavuudesta, mutta jos tiedot julkaistaisiin, ne olisivat omiaan loukkaamaan heidän yksityisyyttään. Tutkija Kimmo Elon mukaan pelkän nimilistan julkistaminen olisi julkisen keskustelun kannalta vahingollista, sillä se voisi johtaa tarpeettomaan leimaamiseen. Itä-Saksan nimilistoille saattoi päätyä vain siksi, että henkilöä pidettiin kiinnostavana.

Vuonna 2023 Suojelupoliisin silloinen johtaja Antti Pelttari kommentoi, että listan julkaiseminen heikentäisi Suomen luotettavuutta kansainvälisten tiedusteluyhteistyökumppanien silmissä. Jos syntyisi käsitys, että Suomessa salaisen tiedustelutiedon luottamuksellisuus ei ole turvattua, johtaisi se hänen mukaansa siihen, että tiedustelu saa vähemmän tietoa, mikä taas johtaisi Suomen turvallisuuden heikkenemiseen. Pelttari on korostanut, että korkein hallinto-oikeus on kahdesti todennut perusteet sille, että lista pidetään salassa. Hänen mukaansa lista on saanut täysin kohtuuttoman merkityksen julkisessa keskustelussa.

 Tiitisen listan historia 

Stasin arkistot tuhottiin osittain Itä-Saksan romahtaessa vuonna 1989, mutta Yhdysvaltain keskustiedustelupalvelu onnistui hankkimaan Stasin ulkomaantiedustelupalvelun Hauptverwaltung Aufklärungin eli HVA:n arkistoista kriisitilannetta varten tehdyn kopion toisesta Itä-Euroopan maasta niin sanotussa Rosewood-operaatiossa ().Wolf, Markus: Ten Years of German Unification. Fuchs, Matthias: Open Source-Intelligence and the Internet. 

Seppo Tiitisen mukaan suojelupoliisi sai listan Länsi-Saksan tiedustelupalvelun BND:n Helsingin aseman päälliköltä kevätkesällä 1990. BND:n Helsingin päällikkö epäili listan koostuneen ”entisen MfS-residentin kontakteista Helsingissä”. MfS tarkoittaa Stasia ja residenttipäällikköä. On oletettu, että Saksojen yhdistymisen jälkeen Itä-Saksan oli suostuttava tiedonluovutuksiin.Seppo Tiitisen selvitys oikeuskanslerille Ilta-Sanomat 24.6.2008 (PDF). Tästä on kyse Tiitisen listassa . Ilta-sanomat. Vuonna 1990 Suomen tasavallan presidentti Mauno Koivisto päätti suojelupoliisi silloisen päällikön Seppo Tiitisen esityksestä, ettei lista anna aihetta lisätutkimuksiin, ja lista arkistoitiin suojelupoliisin kassakaappiin.Supo pitää Tiitisen listan visusti kassakaapissaan. Iltalehti 6.9.2007.

Oikeuskansleri Paavo Nikulan mukaan Tiitinen ei toiminut väärin jättäessään käynnistämättä esitutkintaa listan perusteella. Korkeimman hallinto-oikeuden mukaan suojelupoliisin päätös salata Tiitisen lista on Suomen lain mukainen. Myös Helsingin käräjäoikeus päätyi samaan lopputulokseen päätöksessään 25. huhtikuuta 2007.

Helsingin hallinto-oikeuden 24. kesäkuuta 2008 tekemän päätöksen mukaan suojelupoliisin on annettava lista sitä pyytäneelle toimittajalle. Nelosen uutisten toimittaja Susanna Reinbothin mielestä tilanne oli vuoden 2003 päätöksen jälkeen oleellisesti muuttunut. Poliisiylijohtaja Mikko Paatero toivoi, että suojelupoliisi valittaisi oikeuden päätöksestä, minkä suojelupoliisi tekikin Paateron lausunnon jälkeen ennen valitusajan umpeen kulumista 24. syyskuuta 2008.Supo jätti valituksen Tiitisen listan julkisuudesta. Yle uutiset 24.7.2008. Viitattu 13.9.2008. Toukokuussa 2010 Korkein hallinto-oikeus antoi päätöksen suojelupoliisin valitukseen. Suojelupoliisin päätös olla antamatta asiakirjasta tietoa pysytettiin ja hallinto-oikeuden päätös kumottiin. Korkeimman hallinto-oikeuden mukaan ei ollut ilmeistä, että tiedon antaminen asiakirjasta ei vaaranna valtion turvallisuutta.KHO:n päätös  KHO:2010:31.

Puolueettomat tutkijat ovat voineet saada tutustua aineistoon vuodesta 2015 alkaen. Tutkijoiden on sitouduttava olemaan julkaisematta listan nimiä. Historiantutkija Riku Keski-Rauskan mukaan listan on saanut kuulla vain historian emeritusprofessori Timo Soikkanen ulkoministeriön historiikin kirjoittamisen yhteydessä vuosina 1956–1981 mutta ei nähdä itse listaa. Listan sisältöön saa tutustua vain tekemällä lupahakemuksen. Ensimmäinen lupahakemus tehtiin tammikuussa 2018, mutta lupaa ei myönnetty.

 Julkinen keskustelu 

Suomen ulkopoliittinen johto linjasi Stasi-aineiston tiedot julkisiksi keväällä 2000. Lipposen toisen hallituksen avoimuuslinjauksen hyväksyi presidentti Tarja Halonen.

Lista nousi julkisuuteen ensimmäisen kerran lokakuussa 2002, jolloin Helsingin Sanomat kertoi Seppo Tiitisen esittäneen 18 nimeä koskeneen listan Mauno Koivistolle, joka päätti salata sen ja arkistoida aineiston ”Ei aiheuta toimenpiteitä” -huomiolla varustettuna.Hautamäki, Jaakko: Seppo Tiitinen pani Stasi-listansa Supon kassakaappiin. Helsingin Sanomat 10.10.2002.

Uudelleen lista nousi julkisuuteen Alpo Rusia ja hänen veljeään Jukka Rusia vastaan kohdistettujen vakoiluepäilyjen yhteydessä. Alpo Rusi vaati julki Tiitisen listaa oikeudenkäynnissä, jossa hän peräsi vahingonkorvauksia valtiolta Supon toimista häntä koskevien vakoiluepäilyjen tutkinnassa. Suojelupoliisin apulaispäällikkö Hannu Moilasen mukaan Rusi-tutkinta ei pohjautunut Tiitisen listaan.Pietiläinen, Tuomo: Supon mukaan ”Tiitisen lista” on vain epämääräistä vihjetietoa. Helsingin Sanomat 9.11.2002.

Suojelupoliisin toiminta Rusi-jutussa herätti arvostelua. Jukka Tarkka ihmetteli, miksi suojelupoliisi keskittyi vain Rusien tutkintaan ja jätti muut vuodot tutkimatta. Rusi itse yhdessä Olli Rehnin kanssa kirjoitti teoksen Kylmä tasavalta, jossa arvosteltiin Supoa ja kirjoittajat muun muassa epäilivät esitutkinnan hitauden johtuneen poliittisista vaikutteista ja estäneen Rusin eduskuntavaaliehdokkuuden. Kirjassa he ihmettelevät, miksei Tiitisen listaa tutkittu, ja esittävät, että listan esitutkinta olisi johtanut hallituksen kaatumiseen. Suojelupoliisi oli ilmoittanut vuoden 2003 alussa ulkoasiainvaliokunnan kyselyyn, että oli tarkistanut listan.

Listan henkilöitä on esitetty arvailuja. Kansanedustaja Petri Neittaanmäki siteerasi kirjallisessa kysymyksessään vuonna 2003 Espanjan Sanomien kesänumeroa 2003, jossa päätoimittaja Arto Ryynänen ilmoitti listan nähneen lähteen perusteella neljä nimeä listalta. Sisäministeri Kari Rajamäen vastauksen mukaan nimet eivät ole listalla.Keskustelu Stasi-listoista ei ota laantuakseen  Sataseutu 24.9.2003.Stasi-listojen sisältö. KK 118/2003. Esimerkiksi Erkki Tuomiojan nimen on usein väitetty olevan Tiitisen listalla, ja tilanteeseen kyllästyneenä Tuomioja ilmoitti lyövänsä asiasta 10 000 euron vedon. 

Korkeimman hallinto-oikeuden ja suojelupoliisin mukaan listan julkistaminen saattaisi vaarantaa valtion turvallisuuden. Ilkka Kanerva ei uskonut listan sisältävän suuria yllätyksiä. Kanervan mielestä ”Tiitisen listan kohtalo pitää jättää oikeuden päätettäväksi, sillä poliitikot ovat jäävejä sitä päätöstä tekemään”. Tiitisen mukaan listalla ei ollut merkittävissä asemissa olevia henkilöitä. 

Kesällä ja alkusyksystä 2007 Tiitisen listan ja muun Stasi-aineiston julkistamisesta käytiin Suomessa laajalti julkista keskustelua. Painostuksesta huolimatta suojelupoliisi päätti pysyä aikaisemmassa kannassaan ja pitää aineiston salattuna. Suojelupoliisi perusteli salassapitoa sillä, ettei se halua vaarantaa yksityishenkilöiden oikeusturvaa ja että tiedot on saatu ulkomaiselta tiedustelupalvelulta vain ja ainoastaan suojelupoliisin sisäiseen käyttöön. Tiitisen listaa olivat halunneet syksyllä 2007 julki muun muassa presidentit Mauno Koivisto ja Martti Ahtisaari, Seppo Tiitinen ja eduskuntaryhmien puheenjohtajat. Vielä marraskuussa 2003 Koivisto ei ollut pitänyt listan julkistamista kannatettavana. Suojelupoliisin apulaispäällikkö Hannu Moilasen mukaan salauspäätös on lopullinen.Tuomo Pietiläinen: Supo ei julkista Tiitisen listaa  HS.fi 6.9.2007. Viitattu 8.9.2007. Tiitisen sanojen mukaan ”Oikeusvaltiossa ei ihmisen mainetta niin vain pilata.” 

Helsingin Sanomain mukaan listalla olevat nimet eivät esiinny Rosenholz-aineistossa, joten sen todistusarvo on vähäinen. Stasin upseerit työskentelivät Suomessa monenlaisten diplomaattisten peitevirkojen suojassa. Onkin todennäköistä, että moni Tiitisen listalle päätynyt piti poliittisia tai kulttuurisia suhteita täysin lailliseen tapaan johonkin DDR:n diplomaattiin. Mikäli joku Tiitisen listan henkilöistä olisi ryhtynyt vakoilemaan, hänet olisi merkitty Rosenholz-aineiston henkilökorttiin tai peräti operaatiokorttiin.Supo ei julkista Tiitisen listaa. Helsingin Sanomat 7.9.2007, s. A4. (lähde viittaa koko kappaleeseen). 

Alma Median kesällä 2007 teettämän mielipidekyselyn mukaan vajaa kolmannes suomalaisista haluaisi suomettumisen ajan poliitikkojen tekemisten tarkempaa tutkimista, kun taas 51 prosenttia vastanneista ei pitänyt sitä tarpeellisena. Tutkimusta varten haastateltiin puhelimitse 1 001 15–79-vuotiasta suomalaista.Stasi-kiistat eivät kiinnosta suomalaisia  Helsingin Sanomat7.7.2007. Viitattu 8.9.2007. Alma Median Helsingin toimitus kysyi heinäkuussa 2007 joidenkin entisten ministerien ja muiden johtavien poliitikkojen kantoja Stasi-kysymykseen. Sauli Niinistö, Johannes Koskinen, Suvi-Anne Siimes, Kimmo Sasi, Ben Zyskowicz, Esko Aho, Päivi Räsänen, Heidi Hautala, Eero Heinäluoma ja Tuija Brax kannattavat avoimuuden linjaa. Alma Median Helsingin toimituksen hallituslähteiden mukaan ministereitä oli neuvottu olemaan vastaamatta mielipidetiedusteluihin. Kyselyyn vastasi vain kaksi ministeriä kahdestakymmenestä.Aamulehti 23.7.2007, s. A7. 

Syyskuun alussa 2007 Tiitisen listan julkistamista kannatti Nelosen kyselyssä 167:stä kansanedustajasta 106. Kansanedustajista 27 vastusti julkistamista. Lähes joka viides ei halunnut ilmaista kantaansa asiaan. Vähiten listan julkistaminen sai kannatusta SDP:n kansanedustajien keskuudessa.

Oikeustoimittajat ry myönsi vuonna 2007 suojelupoliisille Sumuverho-palkinnon muun muassa Tiitisen listan salaamisesta.Mtv3.

24. lokakuuta 2010 Iltalehti uutisoi että Wikileaksillä on hallussaan kahdeksan asiakirjaa, joiden väitetään olevan Tiitisen listalta.

Syyskuussa 2018 Seppo Tiitinen sanoi Ilta-Sanomien haastattelussa, ettei enää muista yhtään nimeä Tiitisen listalta. Tiitinen sanoi kuitenkin muistavansa, että listalla olevat nimet olivat tavallisia suomalaisia. Hän kertoi ”kohtuullisella varmuudella”, että listalta ei löydy esimerkiksi Kalevi Sorsan tai Tarja Halosen nimeä. Vuonna 2023 Tiitinen kertoi, että listalla oli tutkijoita Tampereen yliopiston yhteiskuntatieteellisestä tiedekunnasta, ja Helsingin Sanomien haastattelema suojelupoliisin vastavakoilussa työskennellyt lähde kertoi, että listalla oli ”kahdesta kolmeen” silloista kansanedustajaa, mutta ei kärkipolitiikkoja tai ministereitä, ja mahdollisesti muutama virkamieskin.

Kesällä 2023 Tiitisen lista nousi jälleen julkiseen keskusteluun, kun kansanedustaja Atte Kaleva ja valtiovarainministeri Riikka Purra vaativat Twitterissä listan julkaisua, rinnastaen pyyntönsä Orpon hallituksen perussuomalaisten ministerien ympärille nousseisiin kohuihin. Suojelupoliisin johtaja Antti Pelttari kommentoi, että listaa ei olla julkaisemassa, koska tiedusteluyhteistyön periaatteisiin kuuluu, että saatuja tietoja ei julkaista ilman lupaa, ja julkaiseminen täten heikentäisi Suomen luotettavuutta kansainvälisten tiedusteluyhteistyökumppanien silmissä: ”Jos Suomessa ei voida luottaa siihen, että jonkin kumppanin luovuttama salainen tiedustelutieto pysyy salassa, niin silloin meidän ja sotilastiedustelun toimintaedellytykset heikkenevät välittömästi ja sillä voi olla dramaattisiakin vaikutuksia.” Jos kansainvälisesti syntyisi käsitys, että Suomessa salaisen tiedustelutiedon luottamuksellisuus ei ole turvattua, johtaisi se Pelttarin mukaan siihen, että tiedustelu saa vähemmän tietoa, mikä taas johtaisi Suomen turvallisuuden heikkenemiseen.

Toinen syy, miksi listaa ei julkaista, on Pelttarin mukaan listassa lueteltujen henkilöiden yksityisyyden suoja. ”On useampia henkilöitä, jotka eivät voisi uskoakseni kuvitellakaan, että heidän nimensä ovat siinä listassa.” Pelttari korosti, että korkein hallinto-oikeus on jo kahdesti todennut perusteet sille, että lista pidetään salassa. Hänen mukaansa lista on saanut julkisuudessa täysin kohtuuttoman merkityksen.

Turun yliopiston erikoistutkija Kimmo Elon mukaan salatun listan ympärille on helppoa rakentaa kertomusta, jonka mukaan kyse on piilotellusta tiedosta, josta halutaan tarkoituksella vaieta. Pelkän nimilistan julkistaminen olisi Elon mielestä vahingollista. Itä-Saksan nimilistoille saattoi päätyä vain siksi, että henkilöä pidettiin kiinnostavana. Jotta ihmisiä ei leimattaisi, luettelon nimet ja heidän päätymisensä listalle tulisi taustoittaa laajemmin.

Syyskuun 2023 alussa Helsingin sanomat julkaisi elokuun lopussa teettämänsä kyselytutkimuksen, jonka vastaajista 47 prosenttia julkistaisi Tiitisen listan heti. 30 prosenttia vastusti julkaisemista. Eniten julkaisemista kannattavat perussuomalaisten kannattajat, vähiten vasemmistoliiton kannattajat. Haastattelujen kokonaismäärä oli 1 044 henkeä.

 Käsitteistöä 

pienois|pysty=0.6|Ministerium für Staatssicherheitin eli Stasin tunnus.
Itä-Saksan tiedustelupalvelun arkistoaineistosta ja sen osista käytetyt suomenkieliset nimitykset ovat vakiintumattomia ja osin ristiriitaisia. 

Sisäministeriön tarkastuskertomuksen selitykset Stasi-termeille:<ref>Stasi-termit, lyhyt oppimäärä 'Helsingin Sanomat 24.8.2007. Viitattu 8.9.2007.</ref>

 Stasi-aineistolla tarkoitetaan entisen Itä-Saksan turvallisuusministeriötä (Ministerium für Staatssicherheit) koskevaa tiedustelutietoa ja asiakirjoja.

 Rosenholz-aineisto. Stasin tiedottaja- ja yhteyshenkilökortisto, jonka Yhdysvaltain CIA sai Rosenholz-nimisessä operaatiossa ennen Itä-Saksan romahtamista. Alkuperäinen aineisto on mikrofilmille siirrettyjä valokuvia Stasin asiakirjoista ja korteista. CIA toimitti Saksaan 381 CD-levyn laajuisen kopion Itä-Saksan tiedustelupalvelulta viemästään tiedusteluaineistosta.

 Tiitisen lista on suojelupoliisin aikanaan saamaa tiedustelutietoa. Tiitisen lista sisältää pelkkiä nimiä suomalaisista henkilöistä, joihin Stasin Helsingin edustaja piti yhteyttä.
Tiitisen listalla ei Helsingin Sanomien tietojen mukaan ole merkittäviä poliitikkoja tai päättäjiä. Tiitisen listalla olevat nimet eivät lehden mukaan esiinny niin sanotussa Rosenholz-aineistossa eivätkä he myöskään olleet tekemisissä Stasin kanssa. Jos Tiitisen listalla oleva henkilö olisi vastannut Stasin uteluihin myönteisesti, lehti arvelee, että hänet olisi otettu pois Tiitisen listalta ja siirretty Rosenholz-aineiston henkilö- tai tapauksesta riippuen jopa operaatiokorttiin.Supo ei julkista Tiitisen listaa. Helsingin Sanomat 7.9.2007, s. A4.

 Rusi-lista on Alpo Rusin kokoama lista henkilöistä, joilla Rusin mukaan oli jatkuva yhteys Itä-Saksan edustustoon Helsingissä vuosina 1969–1977. Rusi julkaisi käyttämänsä arkistolähteet syksyllä 2007 ilmestyneessä kirjassaan. Alpo Rusi ilmoitti 7. maaliskuuta 2007 kertovansa kirjassaan Vasemmalta ohi oman epäilynsä siitä, keitä on Tiitisen listalla.Oikeuden eteen tuotiin nyt Rusin lista Stasi-kontakteista  Aamulehti.Rusi, Alpo: ”Suomi salailee lähimenneisyyttään” . Helsingin Sanomat 22.4.2007. Rusin listalla on 12 nimeä, jossa oli mukana suuri joukko etenkin SDP-vaikuttajia. Helsingin Sanomat kommentoi listan esittämisen olevan Rusilta virhe. ”Todisteita tai näyttöä asiasta Alpo Rusi ei julkaise”.Pietiläinen, Tuomo: Rusi ampui itseään jalkaan. Helsingin Sanomat 28.8.2007. Viitattu 24.3.2022.

 F-16-kortisto sisältää Stasia kiinnostaneiden henkilöiden oikean ja mahdollisen peitenimen. Korteista vain 2–5 prosenttia kuului henkilöille, joista oli tullut Stasin kontakti, avustaja tai värvätty vakooja. F-22-kortisto on erillinen, jossa on tiedusteluoperaatioiden yksityiskohtia.

 Sira-rekisteri on salakielinen aineisto, jota Itä-Saksan ulkomaantiedustelu HVA hankki. Salaus pystyttiin purkamaan 1990-luvun lopulla, jolloin saatiin käsitys Suomea koskeneesta Stasin toiminnasta. Siitä ilmenee yksittäisten tiedusteluoperaatioiden koodi- ja peitenimet ja kuvaus aineiston sisällöstä.

 Lähteet 

 Kirjallisuutta 


 Aiheesta muualla 
 Tikka, Juha-Pekka: Tästä on kyse Tiitisen listassa . Ilta-Sanomat.
 Aamulehden Stasi-artikkelit 
 Alpo Rusin tekemä kooste Rusi-jupakan tapahtumista 
 Heidi Hautala: Työryhmä selvittämään Stasin arkistoja. Helsingin Sanomat 15.7.2003.
 Stasi, Suomi ja DDR. Yle:n MOT 22. toukokuuta 2000.
 Eräiden suojelupoliisin vihjetietojen julkistaminen. 38/20/02. Valtioneuvoston oikeuskansleri 18. marraskuuta]] 2002.
 Alpo Rusi accuses Security Police of political conspiracy . Helsingin Sanomat 16.9.2003. 
 Stasin lonkerot ulottuivat myös Suomeen. Operaatio Rosenholz. Ilkka Remes.
 Pelkästään Rosenholz-aineiston perusteella ei voi tehdä pitäviä johtopäätöksiä . Sisäministeri Kari Rajamäki lehdistötiedotteessa 7.8.2003
 Der Einfluss der DDR auf Finnland(DDR:n vaikutusvalta Suomessa) Prof. Dr. Seppo Hentilä. 
 Matti Muukkonen tietokirjailija Pekka Virkin vieraana Jälkisuomettumisen ruumiinavaus'' -ohjelmasarjassa, jossa he keskustelevat muun muassa Tiitisen listasta ja Rosenholz-aineistosta sarjan 3. jaksossa Tiitisen listan tulilanka palaa, 16.10.2023.

Luokka:Vakoilu
Luokka:Nimilistat
Luokka:Suomen poliisitoimi
Luokka:Stasi