Nurmo

Nurmo on entinen Suomen kunta, joka sijaitsi Etelä-Pohjanmaahan kuuluvassa Seinäjoen seutukunnassa, Länsi-Suomen läänissä. Sen asukasluku oli  ja pinta-ala  km², josta  km² vesistöjä (31.12.2008). Kunta yhdistyi kuntaliitoksessa Ylistaron ja Seinäjoen kanssa uudeksi Seinäjoeksi vuonna 2009. Nurmon naapurikuntia olivat Alavus, Ilmajoki, Kuortane, Lapua, Seinäjoki ja Ylistaro. Edellisten lisäksi naapurikuntiin kuului vuoteen 2005 saakka Peräseinäjoki.

 Nimen historia 
Alueen halki virtaava joki mainitaan ensimmäisen kerran maakirjassa nimellä Nurmå.

 Historia 
 Esihistoria ja asutuksen muodostuminen 
Nurmon alueelta on tehty lukuisia kivikautisia löytöjä mm. Nurmonjokivarresta sekä Louesjärven maastosta. Pronssi- ja rautakaudella Nurmon alueelle ei todennäköisesti ole ollut asutusta. Kourasta tosin on löydetty rautakautinen hautaröykkiö.Rikkinen & Sihvo 1986, s. 164

Nurmo oli pitkään lappalaisten erämaata, mutta keskiajalla lappalaiset joutivat väistymään satakuntalaisten eränkävijöiden tieltä. Nurmon sijainti Kyrönjoen ja Lapuanjoen välisellä maakaistaleella oli liikenteellisesti edullisessa paikassa, mutta pysyvästi seutu asutettiin vasta 1500-luvulla. Ensimmäisen kerran alueen halki virtaava joki mainitaan virallisissa asiakirjoissa vuonna 1557.

Seutu kuului aluksi Ilmajoen seurakuntaan, mutta siirtyi 1590-luvun alusta Lapuan yhteyteen. Tuolloin Suur-Lapuaan kuuluivat myös Kauhavan, Härmän, Kuortaneen ja Töysän kappelit.

 Itsenäistyminen omaksi seurakunnaksi (1765–1879) 
1700-luvulla nurmolaiset alkoivat suunnitella oman seurakunnan perustamista, sillä liikenneyhteydet Lapualle olivat kehnot. Lapuan seurakuntaan kuuluvat Ylinurmon asukkaat ja Ilmajokeen kuuluvat Alaseinäjoen isännät rakensivat omalla luvalla 1725 saarnatuvan ja anoivat sille useaan kertaan kappelinoikeuksia. Lapuan kirkkoherra Lithovius vastusti tiukasti itsenäistymishanketta, mutta vuonna 1765  Ylinurmo sai yhdessä Alaseinäjoen kanssa saarnahuonekunnan oikeudet.

Uutta kirkkoa ryhdyttiin rakentamaan vuonna 1777 Antti Hakolan johdolla ja se valmistui vuonna 1778. Nurmosta tuli vuonna 1816 Lapuan kappeli. Seinäjoki erosi Nurmosta omaksi kappeliksen vuonna 1863 ja itsenäistyi vuonna 1899. Nurmosta tuli itsenäinen seurakunta vuonna 1879.

Nurmon asutus keskittyi Nurmonjokivarteen, jonne muodostui tyypillistä eteläpohjalaista jokivarsiasutusta, jossa talot ja pellot sijaitsivat jokivarressa tiheänä nauhana. Kun jokivarresta ei löytynyt enää tilaa uudemmalle asutukselle, siirtyi uudisasutus karummille vedenjakajille päin. Nurmon väkiluku alkoi kasvaa erityisen voimakkaasti 1700-luvulla. Vuosisadan aikana asutuksen määrä kasvoi noin 200:sta yli 730:een. Vuoteen 1900 mennessä Nurmon väkiluku kasvoi yli 4 360:een.

Karjataloudella oli Nurmon maataloudessa huomattava asema, ja Nurmo kuului karjavarallisuudeltaan maakunnan vauraimpiin seutuihin. Karjanhoidon menestyminen johtui erityisesti seudun luonnonniittyjen runsaudesta, jotka sijaitsivat usein hajallaan. Nurmolaisilla oli niittyjä Lapuan Alajoella ja ilmajokisten kanssa kiisteltiin Lalateinnevan niityistä. Peltopinta-alaa alettiin lisätä 1700-luvulla kydöttämällä suoalueita. Huonoina satovuosina nurmolaiset saivat elantoa polttamalla tervaa, jota kuljetettiin Uuteenkaarlepyyhyn.Rikkinen & Sihvo 1986, s. 165

 Nurmon pelttarit (1880–1900) 
Nurmo tuli 1800-luvun lopulla kuuluisaksi kansanomaisesta valuteollisuudestaan, joka oli myös valtakunnallisesti merkittävää. Nurmolaisten vaskenvalajien eli pelttarien tavallisimpiin vaskivalmisteisiin (pronssi ja messinki) kuuluivat mm. kulkuset, vellikellot, soljet ja avaimet. Pelttarit valmistivat myös aseita ja kelloja. Vilkkaimmillaan Nurmon vaskenvalanta oli 1800-luvun viimeisinä vuosikymmeninä, jolloin työtä riitti parillekymmenelle pelttarille. Välittäjät kuljettivat työn tuloksia myytäväksi aina Itä-Suomeen saakka. Paluukuormana välittäjät toivat valajille romumetallia raaka-aineeksi. Pelttarit toimivat 1890-luvun alkuun saakka myös teollisuuden alihankkijoina toimittamalla Seinäjoella sijaitsevalle Östermyran ruutitehtaalle mustaruutirakeiden hionnassa käytettäviä pieniä metallikuulia.

Vanhimpia merkittäviä pelttareita olivat Ilmajoen Könnin mestareilta oppinsa saaneet Jaakko Ojala (Kantolan seppä) ja kelloseppänäkin toiminut Juho Jaskari (Typpälehen seppä) sekä isältään oppinsa saanut metallialan monitaituri Juha Kaunismäki. Hän aloitti valutyöt jo 13-vuotiaana ja lähti 20-vuotiaana täysinoppineena valajana hakemaan lisäoppia Peräseinäjoen monitaitoiselta Salomon Ala-Kortesmaalta, joka valutöiden lisäksi oli hopea- ja kultaseppä ja teki pyssyjäkin. Myöhemmin Juha Kaunismäki tekikin kellosepille kellojen kuoria. Vuosisadan lopulla hän teki myös yksi- ja kaksipiippuisia pistooleja sekä revolvereja. Kaunismäki opetti valajan työn ainakin seitsemälle oppipojalle. 

1900-luvulla Nurmon valutuotanto väheni. Pentti Virrankoski arvelee syyksi toisaalta hevoskulttuurin taantumista ja toisaalta messinkituotteiden teollisen valmistuksen tehokkuutta. Nurmon viimeiset merkittävät pelttarit työskentelivät vielä vuonna 1940.

 Kehittyminen kuntana (1868–2009) 
Nurmon kehitystä edisti rautateiden rakentaminen 1800-luvun lopulla. Tampereen–Seinäjoen rata valmistui vuonna 1883 ja Seinäjoen–Oulun rata vuonna 1886. Kouran saha aloitti toimintansa vuonna 1913 ja laajimmillaan sen toiminta oli 1920-luvulla, jolloin siellä valmistettiin lautojen ja lankkujen lisäksi puuhiiltä, tervaa, tärpättiä ja pikiöljyä. Sahatavaraa kuljetettiin rautateitse sekä Pohjanlahden satamiin että etelään.

Johtuen sijainnistaan aivan Seinäjoen kaupungin vieressä Nurmo oli voimakkaasti kasvava muuttovoittoinen kunta 1960-luvulta alkaen ja siksi juuri siellä oli Etelä-Pohjanmaan kuntien nuorin ikärakenne. Yksi Nurmon kasvun mahdollistaneista asutuskeskuksista oli Hyllykallio.

Maantiede
Nurmo sijaitsee Lapuanjokeen laskevan Nurmonjoen varrella. Joki saa alkunsa entisen Peräseinäjoen rajamailta, virtaa pohjoisluoteeseen ja kääntyy Nurmon kirkonkylän kohdalla miltei suorassa kulmassa pohjoiskoilliseen. Entisen kunnan alue muodostaa jokea seuraavan, noin 35 kilometriä pitkän kaistaleen. Nurmonjoen alajuoksulla sijaitseva kirkonkylä on vain noin 30–40 metrin korkeudella merenpinnasta, mutta joen pinta kohoaa nopeasti 80–90 metriä merenpintaa ylemmäksi.Hannu Tarmio, Pentti Papunen ja Kalevi Korpela (toim.): Suomenmaa 5: maantieteellis-yhteiskunnallinen tieto- ja hakuteos, s. 411–415. Porvoo-Helsinki: WSOY, 1973. .

Etelä-Pohjanmaalle tyypilliset tulvat eivät ole sanottavasti vaivanneet Nurmon aluetta, sillä Nurmonjoki virtaa melko syvässä laaksossa. Tulvien säännöstelemiseksi rakennettiin vuonna 1964 Varpulan tekojärvi, jonka jatkeeksi valmistui vuonna 1973 Hirvijärven tekojärvi.

Liikenne
Nurmon kautta kulkevat valtatie 18 Vaasasta Jyväskylään, valtatie 19 Seinäjoelta Uuteenkaarlepyyhyn sekä Seinäjoki–Oulu- ja Seinäjoki–Haapamäki-radat. Valtatiestä 18 erkaneva seututie 697 johtaa Kuortaneen, Lehtimäen ja Soinin kautta Karstulaan.

Etäisyyksiä Nurmosta
  Jyväskylä 200 km
   Karstula 110 km
  Lapua 17 km
  Seinäjoki 7 km
  Uusikaarlepyy 90 km
  Vaasa 80 km

 Muuta 
Nurmon alueen perinneruoka on uunissa paistettu ohrajauhotaikinasta tehty pannukakku, ohorakropsu. Alueella toimii hyvin aktiivinen kotiseutuyhdistys Nurmoo-Seura, joka ylläpitää Nurmon museota. Seuralla ja Nurmon Leijonilla on myös jokavuotinen yhteishanke eli Nurmon Joulu -lehti.

 Nurmon kylät 
 Nurmon kirkonkylä eli Nurmon keskusta 
 Hyllykallio
 Koura
 Ruuhikoski 
 Koliini
 Kiikku
 Keski-Nurmo
 Viitalankylä
 Knuuttila
 Soininkylä
 Ylijoki

 Nurmonjokilaakson kylät 
Nurmonjokilaakson eli Nurmon Alapään kyliä ovat 
 Kirkonmäki
 Loukko
 Latikka
 Hippi
 Teppo
 Jaskari
 Koskela
 Martikkala
 Mannila
 Hemminginmäki
 Pihlajanmäki
 Mäenkylä
 Manunkylä

 Nähtävyydet 

 Nurmonjoki 
 Nurmon kirkko
 Painijapatsas
 Nurmon museo
 Etelä-Pohjanmaan traktorimuseo
 Paukanevan pitkospuut
 Ruuhikosken golfkenttä

 Kulttuuri 
 Tapahtumat 
Nurmossa on järjestetty useita suuria kristillisiä kesätapahtumia. Herättäjäjuhlat on järjestetty Nurmossa viidesti: vuosina 1896, 1914, 1948, 1976 sekä 2000.

 Ruokakulttuuri 
Nurmon pitäjäruoaksi nimettiin 1980-luvulla maitokropsu.

 Urheilu 
Nurmo yhdistetään lukuisiin urheilijoihin ja urheiluseuroihin.

 Urheilijat 

 Juha Ahokas
 Aatos Yli-Jaskari
 Tauno Jaskari
 Johanna Manninen
 Erkki Penttilä
 Hermanni Pihlajamäki
 Kustaa Pihlajamäki
 Tero Pitkämäki
 Sini Pöyry
 Jouko Salomäki

 Urheiluseurat 

 Nurmon Jymy
 Nurmon Pallo, 1986 perustettu jalkapalloseuraNurmon Pallo, Historia; Nurmonpallo.com
 Nurmon Urheilijat -99
 Kouran Louhi
 Team Atria

 Liikuntapaikat 

 Haalin kenttä
 Nurmon liikuntahalli
 Ruuhikosken golfkenttä
 Skaala-areena
 Qmax Arena

 Tunnettuja asukkaita 
 Jorma Fred, kansanedustaja ja toiminnanjohtaja
 Mauri Honkajuuri, kansanedustaja, pääjohtaja
 Mikko Jaskari, kansanedustaja
 Liisa Kauppinen, järjestöneuvos
 Marja Kiiskilä, muusikko
 Olli Mäkelä, kirjailija
 Pentti Mäki-Hakola, kansanedustaja, valtiopäiväneuvos
 Pertti Mäki-Hakola, kansanedustaja
 Eino Niemistö, yritysjohtaja, kauppa- ja vuorineuvos
 Jake Nyman, musiikkitoimittaja ja tietokirjailija
 Matti Nyrhinen, urheilutoimittaja
 Satu Paavola, näyttelijä
 Harri J. Rantala, elokuvaohjaaja
 Erkki Susi, päätoimittaja
 Albert Emil Tallroth, kirkkoherra
 Konrad Tallroth, näyttelijä-elokuvaohjaaja
 Jukka Vihriälä, kansanedustaja

 Päätöksenteko 
Nurmon viimeisessä kunnanvaltuustossa vuosina 2005–2008 oli 35 paikkaa. Niistä kuusitoista oli Keskustan hallussa, kaksitoista Kokoomuksella ja seitsemän muilla puolueilla.Tilastokeskus: Kuntavaalit, puolueiden kannatus, 1976–2021

Kunnanvaltuuston puheenjohtajat

 Matti Luukko, opettaja 1919–1922 ja 1935–1945
 Aukusti Hemminki, maanviljelijä 1923–1930
 Kustaa Koskela, maanviljelijä 1931–1934
 Eino Luukko, maanviljelijä 1946–1964
 Pentti Mäki-Hakola, DI, kansanedustaja 1965–1972 ja 1977–1988
 Jussi A. Martikkala, maanviljelijä 1973–1976
 Kustaa Rasku, rehtori 1989–1996
 Pertti Mäki-Hakola, kansanedustaja 1997–2000
 Jukka Vihriälä, kansanedustaja 2001–2008

Kunnanhallituksen puheenjohtajat 

 Aleksi Hemminki 1949–1956
 Sulo Alanen 1956–1957
 Ahti Luukko 1957–1960
 Viljo Latikka 1961–1972
 Leo Männikkö 1973–1976
 Jussi A. Martikkala 1976–1992
 Raimo Ylinen. 1993–2000
 Pekka Marttala 2001–2004 ja 2007–2008
 Heikki Rasku 2005–2006

 Katso myös 
 Nurmon ruokatehdas
 ProNurmo
 Seinäjoen-Nurmon yrittäjät
 Nurmoo – Huuto lakeudelta
 Kotiinpaluu (vuoden 2010 elokuva)

 Lähteet 


 Viitteet 

 Aiheesta muualla 

 Nurmoo-Seuran kotisivut
 Nurmon Jymyn kotisivut 
 Veneskoski-Viitala -seura ry:n kotisivut
 Koura seura ry:n kotisivut 

*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit