Nizzan sopimus

Nizzan sopimus on Eurooppa-neuvoston Nizzassa omaksuma sopimus kahden Euroopan unionin perustamissopimuksen uudistamiseksi. Perustamissopimukset olivat Maastrichtin sopimus ja Euroopan talousyhteisön ja atomienergiayhteisön perustanut Rooman sopimus. Nizzan sopimus tuli voimaan 1. helmikuuta 2003.

Sopimuksen pääasiallisena tarkoituksena oli uudistaa toimielinten rakennetta Euroopan unionin laajentumista varten.  Euroopan parlamentti sai lisää lainsäädäntö- ja valvontavaltaa. Euroopan neuvostossa alettiin soveltaa määräenemmistöpäätöksiä uusilla aloilla. Amsterdamin sopimuksella (1997) hyväksyttiin uusia jäsenvaltioita, mutta rakennemuutoksista ei päästy silloin sopimukseen.

Eurooppa-neuvoston hyväksymä sopimus joutui monien hyökkäyksien kohteeksi. Saksa vaati sen suuren väkiluvun heijastumista suurempana määränä ääniä neuvostossa. Ranska puolestaan vastusti vaatien Ranskan ja Saksan välisen symbolisen yhdenmukaisuuden säilyttämistä.

Irlanti järjesti sopimuksesta kansanäänestyksen, ja ensimmäisellä äänestyskierroksella vastustajat voittivat. 

 Äänimäärät 
Sopimuksen määrittelemät suhteelliset äänimäärät Euroopan unionin neuvostossa 1.11.2004 lähtien

 Valtio Äänet Väkiluku(milj. as.) Saksa 29 82,0 Iso-Britannia 29 59,4 Ranska 29 59,1 Italia 29 57,7 Espanja 27 39,4 Puola 27 38,6 Alankomaat 13 15,8 Kreikka 12 10,6 Tšekki 12 10,3 Belgia 12 10,2 Unkari 12 10,0 Portugali 12 9,9 Ruotsi 10 8,9 Itävalta 10 8,1 Slovakia 7 5,4 Tanska 7 5,3 Suomi 7 5,2 Liettua 7 3,7 Irlanti 7 3,7 Latvia 4 2,4 Slovenia 4 2,0 Viro 4 1,4 Kypros 4 0,8 Luxemburg 4 0,4 Malta 3 0,4

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

 Nizzan sopimus 

Luokka:Euroopan unionin sopimukset