Slapstick

Slapstick on yliammuttuihin fyysisiin törmäilyihin, täysin epärealistisen epätodennäköisiin sattumuksiin ja koheltamiseen perustuvaa komiikkaa. Tyylilajina slapstick pohjautuu Commedia dell'arten perinteeseen. Charles Chaplin ja muut mykkäelokuvan koomikot tekivät slapstickista suositun elokuvailmaisun lajityypin 1900-luvun alkupuolella.

Englannin kielen sana slapstick on saanut nimensä näyttelijöiden käyttämistä laudoista, jotka liitetään toisiinsa saranalla ja jousella. Kun niillä on lyövinään toista päähän mutta pysäyttää liikkeen tarpeeksi äkisti, inertia saa kaksi lautaa äänekkäästi paukahtamaan yhteen.

Slapstickia on käytetty esimerkiksi vanhoissa mykkäfilmikomedioissa ja nykyään varsinkin erilaisissa piirretyissä, joissa ruumiillista kipua ei oikeastaan esiinny. Piirretyissä esimerkiksi jotakuta kaavamaisen typerää sivuhahmoa lyödään vaikkapa nyrkillä kasvoihin, ja hetken päästä hahmo nousee typertynyt ilme naamallaan ylös.

Joskus humoristisuutta tavoitellaan saman asian toistolla; tällöin vaikkapa alasin putoaa juuri nyrkistä saaneen hahmon päähän tai esitetään loppumaton liuta variaatioita tavoista jolla kermakakku voi päätyä päin jonkun kasvoja tai muita ruumiinosia. Kakuttamisen lisäksi klassisia teemoja ovat esimerkisi kävely lasiovea päin ja olalla kannettujen pitkien esineiden kuten tikkaiden tai lautojen kanssa kävely ja yhtäkkiä kääntyminen kun sen tiellä on joku toinen ja se osuu häntä takaraivoon, tai käänteisesti kun yleisö luonnollisesti odottaa niin käyvän, tämä yhtäkkiä kumartuukin poimiakseen jotain maasta ja se menee ohi.

Tunnettuja slapstick-tyyppisiä piirroshahmoja ovat esimerkiksi Kelju K. Kojootti ja Maantiekiitäjä sekä Tipi ja Sylvesteri, joiden sarjoissa on perusajatuksena petoeläimen pyrkimys jahdata saaliseläintä.

Slapstick on yleinen tyyli myös American Pien kaltaisissa nuortenelokuvissa. 

Lähteet

Luokka:Huumorin muodot
Luokka:Englanninkieliset sanat ja sanonnat