L

L (l) on latinalaisten ja myös suomen aakkosten kahdestoista kirjain. L-kirjaimen nimi on suomen kielessä äl (aiemmin myös el) ja äännearvo .

Kreikkalaisessa kirjaimistossa latinalaista L-kirjainta vastaa lambda (Λ, λ), kyrillisessä kirjaimistossa puolestaan Л (л).

 Historiaa 
Alkuperältään L-kirjain on peräisin muinaisseemiläisestä kirjainmerkistä lamed. Tästä kehittyi puolestaan kreikan lambda, josta taas syntyi latinan l-kirjain.Ravila, Paavo et al. Otavan Iso tietosanakirja. Helsinki: Otava 1963

 L suomen kielessä 
L-kirjaimella merkitään suomen kielessä lateraalikonsonanttia . L ääntyy periaatteessa samalla tavalla kaikissa asemissa, mutta vokaaliympäristö vaikuttaa sen laatuun ja paikkaan jonkin verran. Eräissä murteissa l on vahvasti palataalistunut (i- tai j-värinen).

Suomen kielessä on joitain l-kirjaimeen päättyviä sanoja.

 Muita esitystapoja 

 L-kirjaimen merkityksiä 
 Pienen l:n merkityksiä 
 l on arvosana laudatur.
 l. on suomessa eli-sanan lyhenne.
 l. on suomessa läänin lyhenne.
 l tai L on litran tunnus.

 Ison L:n merkityksiä 
 L on roomalainen numero viisikymmentä.
 L on fysiikassa induktanssin tunnus.
 L on fysiikassa pyörimismäärän (kiertoliikemäärä, liikemäärämomentti, impulssimomentti) tunnus.
 L tarkoittaa oikeustieteessä lakia.
 L ajoneuvon kansallisuustunnuksena tarkoittaa Luxemburgia.
 L merkitsee vaatteiden kokoluokituksessa suurta ().
 L merkitsee suomalaisissa kalentereissa lauantaita (käytetään myös lyhennettä La).
 L merkitsee kasvien ja eläinten tieteellisissä nimissä Carl von Linné. 

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

Luokka:Suomen kielen kirjaimet
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit