Matti Nykänen

Matti Ensio Nykänen (vuosina 1996–1998 Paanala, 17. heinäkuuta 1963 Jyväskylä – 4. helmikuuta 2019 Lappeenranta) oli suomalainen mäkihyppääjä.

Nykänen voitti urallaan viisi olympiamitalia (joista neljä kultaa – kolme henkilökohtaista ja yksi joukkue), 14 maailmanmestaruusmitalia (kuusi kultaa) ja 22 Suomen-mestaruusmitalia (13 kultaa). Mäkihypyn maailmancupin hän voitti neljästi, ja osakilpailuvoittoja hänellä on 46, joka oli ennätys helmikuuhun 2013 saakka. Lisäksi Nykänen saavutti veteraanien MM-kilpailuissa kolme mitalia, joista kaksi kultaa.

Nykänen pysyi julkisuudessa myös urheilu-uransa jälkeen ja teki uraa laulajana. Jyväskylässä on Matti Nykäsen mukaan nimetty hyppyrimäki, Matti Nykäsen mäki.

 Urheilu-ura 
Nykänen nousi mäkihypyn huipputasolle vuonna 1981, jolloin hän voitti nuorten maailmanmestaruuden sekä ensimmäisen aikuisten Suomen-mestaruutensa. Vuoden 1982 MM-kisoissa Oslossa hän voitti sankassa sumussa käydyssä kilpailussa suurmäen maailmanmestaruuden. Vuonna 1983 hän voitti Keski-Euroopan mäkiviikon, hän tosin voitti vain Innsbruckin osakilpailun, mutta hänen kokonaispistemääränsä riitti koko mäkiviikon voittoon, lentomäen MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia. Nykänen voitti myös kauden maailmancupin. Vuonna 1984 hän voitti Sarajevon olympialaisissa suurmäen olympiakultaa ja normaalimäen olympiahopeaa. Samana vuonna järjestetyissä joukkuemäen MM-kisoissa Suomen joukkue, jossa Nykänen hyppäsi, voitti MM-kultaa.

Nykänen paranteli vuosina 1984 ja 1985 mäkihypyn maailmanennätystä neljä kertaa. Ensimmäinen ennätys oli 182 metriä ja viimeinen 191 metriä. Seefeldin MM-kisoissa 1985 hän voitti suurmäessä MM-pronssia ja oli mukana voittamassa joukkuemäen MM-kultaa. Hän voitti saman kauden aikana myös lentomäen maailmanmestaruuden ja maailmancupin. Vuoden lopussa hänet valittiin Suomen vuoden urheilijaksi. Nykänen voitti vuonna 1986 lentomäen MM-pronssia ja maailmancupin kokonaiskilpailun. Seuraavalla kaudella hän voitti Oberstdorfin MM-kisoissa normaalimäen MM-hopeaa ja joukkuekilpailussa MM-kultaa.

Nykänen joutui uransa aikana ajoittain hankaluuksiin Suomen maajoukkueen johtohenkilöiden kanssa. Ongelmat liittyivät Nykäsen käytökseen ja hänen alkoholinkäyttöönsä. Nykänen lennätettiin kotimaahan kesken Pohjois-Amerikan maailmancup-kiertueen joulukuun alussa 1985. Helsinki-Vantaan lentoasemalla odottaneille tiedotusvälineiden edustajille Nykänen sanoi kotiinpaluunsa olleen hänen oma ratkaisunsa, sillä hänen välineensä olivat olleet huonossa kunnossa. Toimittajien kysymykseen, oliko Nykänen nauttinut kisamatkansa aikana alkoholia, tämä vastasi: ”Ehkä otin, ehkä en”. Tammikuun alussa 1987 Nykänen passitettiin takaisin Suomeen Keski-Euroopan mäkiviikolta, minkä syyksi ilmoitettiin ”niskurointi ja joukkueeseen sopeutumattomuus”. Jälkimmäisellä kerralla Nykänen sydämistyi saamastaan kohtelusta niin, ettei hän antanut sitä maajoukkueen johdolle koskaan anteeksi.

Nykäsen ura mäkihyppääjänä saavutti huippunsa talven 1987–1988 aikana. Hän voitti vuodenvaihteessa kolme Keski-Euroopan mäkiviikon neljästä osalkilpailusta, vain Oberstdorfissa hän jäi toiseksi. Calgaryn olympialaisissa hän voitti kolme olympiakultaa: normaali- ja suurmäen henkilökohtaiset kilpailut sekä joukkuekilpailun. Hän voitti samana vuonna myös lentomäen MM-pronssia, maailmancupin ja Suomen vuoden urheilija -äänestyksen. Seuraavana vuonna Nykänen voitti Lahden MM-kisoissa suurmäen MM-pronssia ja joukkuemäen MM-kultaa.

Nykänen oli 177 cm pitkä ja painoi aktiiviuransa aikana 60 kg. Hän edusti Jyväskylän Hiihtoseuraa. Hänen valmentajinaan toimivat Matti Pulli ja Risto Pirttimäki.

 Saavutukset 
Nykäsen merkittävimmät saavutukset ovat neljä olympiakultaa ja yksi olympiahopea mäkihypyssä:

 Talviolympialaiset 1984 Sarajevo: kulta suurmäessä (P90) ja hopea (P70)
 Talviolympialaiset 1988 Calgary: kolme kultaa, eli kaksi henkilökohtaista ja joukkuemäki.

Calgaryssa Nykänen voitti ensimmäisenä samoissa olympiakisoissa sekä suur- että normaalimäen kilpailut sekä voitti kultaa olympiakisojen historian ensimmäisessä mäkihypyn joukkuekilpailussa. Nykänen oli kolmella kultamitalillaan Calgaryn talvikisojen menestyksekkäin urheilija yhdessä hollantilaisen pikaluistelijan Yvonne van Gennipin kanssa.

Hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa Nykänen voitti viisi kultaa, yhden hopean ja kolme pronssia. Lentomäen maailmanmestaruuskilpailuissa hän voitti yhden kullan, yhden hopean ja kolme pronssia ja rikkoi Planican kisoissa 1985 silloisen lentomäen maailmanennätyksen 191 metrin hypyllään. Ennätys rikkoontui vuonna 1987 samassa mäessä, kun puolalainen Piotr Fijas hyppäsi 194 metriä. Nykänen voitti nuorten maailmanmestaruuden Schonachissa Saksassa 1981. Ensimmäisen aikuisten maailmanmestaruutensa Nykänen voitti 1982 suurmäen kilpailusta. Hän voitti joukkuemäen kultaa 1984, 1985, 1987 ja 1989.

Mäkihypyn maailmancupin Nykänen voitti neljä kertaa. Osakilpailuvoittoja hänellä on peräti 46. Keski-Euroopan mäkiviikon hän voitti kahdesti (1982–1983 ja 1987–1988). Suomenmestaruuksia hänellä on kahdeksan. Hänet valittiin Vuoden urheilijaksi 1985 ja 1988. Nykänen on toistaiseksi ainut, joka on voittanut viisi suurinta mäkihypyn saavutusta vähintään kerran henkilökohtaisella tasolla; olympiakulta, maailmanmestaruus, lentomäen maailmanmestaruus, maailmancupin- ja mäkiviikon kokonaisvoitto.

Nykänen valittiin 1989 suomalaisten urheilutoimittajien äänestyksessä 1980-luvun parhaaksi suomalaisurheilijaksi. Hän sai 65 % äänistä ja voitti äänestyksen ylivoimaisesti. Vuosikymmenen parhaan urheilijan äänestyksessä Nykänen sijoittui jaetulle 12. sijalle. 1900-luvun parhaan suomalaisurheilijan äänestyksessä Nykänen sijoittui toiseksi Paavo Nurmen jälkeen ennen Lasse Viréniä. Hänet valittiin myös 1980-luvun jyväskyläläiseksi.

 Huippukauden jälkeen 
Nykäsen huippu-ura alkoi enteillä loppuaan, kun Nykänen sijoittui viimeisen kerran kolmenkymmenen parhaan joukkoon oltuaan 16. maailmancupin kilpailussa Thunder Bayssa 9. joulukuuta 1990. Syynä olivat rankasta harjoittelusta ja hyppäämisestä aiheutuneet nikamien kulumiset ja selkäkivut, joita yritettiin lievittää särkylääkkeillä ja leikkauksilla. Thunder Bayn kilpailu jäi myös Nykäsen viimeiseksi kilpailuksi maailmancup-tasolla. Hän osallistui vielä helmikuussa 1991 MM-kilpailuissa Predazzossa suurmäen kilpailuun, jossa jäi sijalle 50.

Nykänen hyppäsi viimeiset hyppynsä Kajaanissa kesällä 1992, ja saman vuoden joulukuussa hän matkusti Sapporoon. Tarkoituksena oli harjoitella Japanissa, mutta kolmen viikon aikana hyppyjä kertyi vain kuusi. Nykästä ei valittu Suomen joukkueeseen Japanin osakilpailuihin.

 Paluu mäkeen veteraanikisoissa 

Vuonna 2007 Nykänen palasi mäkihyppyharjoittelun pariin tarkoituksenaan osallistua Taivalkoskella 2008 järjestettäviin veteraanien MM-kisoihin. 27. helmikuuta 2008 mäkilegenda palasi hyppytorniin veteraanien SM-kisoissa Taivalkoskella sijoittuen K-50 mäen kisassa viidenneksi. 28. helmikuuta 2008 hän voitti veteraanien MM-kisoissa kultaa pikkumäessä sarjassa 40–44-vuotiaat. Nykänen teki molemmilla kierroksilla pisimmät hypyt. Kisassa mukana eivät olleet K-50 mäessä Nykäsen edelle sijoittuneet kilpailijat, koska he osallistuivat suureen mäkeen, johon Nykänen ei osallistunut. Säännöt sallivat vain kahteen kilpailuun osallistumisen. Kisassa oli kymmenen hyppääjää seitsemästä eri maasta.

Maaliskuussa 2011 kolme vuotta Taivalkosken kisojen jälkeen Tšekin Harrachovissa Nykänen voitti veteraanien MM-kultaa yli 45-vuotiaiden sarjassa. Hypyt kantoivat HS 40 -mäessä 34 ja 36,5 metriä.Helsingin Sanomat 11.3.2011 cit. MTV3 viihdeuutiset. Matti Nykänen ponnisti veteraanien MM-kultaa. 

 Tilastoja 

Nykänen osallistui kaikkiaan 130 kertaa maailmancupin osakilpailuihin, joissa hän oli palkintopallilla kaikkiaan 76 kertaa. Voittoja tuli kaikkiaan 46. Maailmancupin kokonaisvoiton hän vei neljä kertaa vuosina 1988, 1986, 1985, 1983.
 Nro Päivä Vuosi Kaupunki Kilpailupaikka K-Piste Kierros 1 Kierros 2 Kierros 3 Pisteet Sijoitus Ero voittajaan Voittaja1.7. maaliskuuta1981 LahtiSalpausselkäK-113104,0 m111,5 m–251,12,2Jari Puikkonen2.30. joulukuuta1981 OberstdorfSchattenbergK-115109,0 m104,5 m–241,4––3.28. helmikuuta1982 OsloHolmenkollenK-105108,5 m102,5 m–257,9––4.7. maaliskuuta1982 LahtiSalpausselkäK-8880,5 m83,5 m–242,22,3Ole Bremseth5.12. maaliskuuta1982 Bad MitterndorfKulmK-165166,0 m146,0 m–385,5––6.13. maaliskuuta1982 Bad MitterndorfKulmK-165155,0 m165,0 m–386,09,0Hubert Neuper7.18. joulukuuta1982 Cortina d’AmpezzoItaliaK-9287,0 m––120,7––8.30. joulukuuta1982 OberstdorfSchattenbergK-110113,0 m114,0 m–261,83,1Horst Bulau9.4. tammikuuta1983 InnsbruckBergiselK-109105,0 m104,0 m–249,5––10.15. tammikuuta1983 Lake PlacidMacKenzie IntervaleK-114124,5 m––146,5––11.16. tammikuuta1983 Lake PlacidMacKenzie IntervaleK-114120,5 m108,0 m–259,3––12.23. tammikuuta1983 Thunder BayBig ThunderK-120117,0 m125,5 m–272,0––13.18. helmikuuta1983 VikersundVikersundK-150150,0 m153,0 m–361,0––14.19. helmikuuta1983 VikersundVikersundK-150152,0 m150,0 m–369,0––15.20. helmikuuta1983 VikersundVikersundK-150143,0 m147,0 m–354,5––16.25. helmikuuta1983 FalunLugnetK-8990,5 m87,0 m–254,18,4Horst Bulau17.27. helmikuuta1983 FalunLugnetK-112111,5 m104,0 m–241,9––18.6. maaliskuuta1983 LahtiSalpausselkäK-113117,5 m101,0 m–244,213,5Horst Bulau19.26. maaliskuuta1983 PlanicaSrednja VelikankaK-9292,0 m92,0 m–262,7––20.10. joulukuuta1983 Thunder BayNormal ThunderK-8991,5 m87,0 m–221,817,3Horst Bulau21.12. joulukuuta1983 Thunder BayBig ThunderK-120118,5 m119,0 m–218,04,0Vegard Opaas22.17. joulukuuta1983 Lake PlacidMacKenzie IntervaleK-8688,5 m82,0 m–216,614,1Primož Ulaga23.4. tammikuuta1984 InnsbruckBergiselK-10696,0 m102,5 m–207,616,5Jens Weißflog24.12. helmikuuta1984 SarajevoIgmanK-9091,0 m84,0 m–214,01,2Jens Weißflog25.18. helmikuuta1984 SarajevoIgmanK-112116,0 m111,0 m–231,2––26.3. maaliskuuta1984 LahtiSalpausselkäK-8886,0 m84,0 m–211,9––27.4. maaliskuuta1984 LahtiSalpausselkäK-113119,5 m109,5 m–228,7––28.9. maaliskuuta1984 LillehammerLysgårdsK-120103,5 m125,0 m–200,99,6Pavel Ploc29.17. maaliskuuta1984 OberstdorfHeiniego KlopferaK-182185,0 m173,0 m–392,5––30.18. maaliskuuta1984 OberstdorfHeiniego KlopferaK-182170,0 m178,0 m–391,0––31.30. joulukuuta1984 OberstdorfSchattenbergK-115114,5 m115,0 m–223,911,5Ernst Vettori32.4. tammikuuta1985 InnsbruckBergiselK-109105,0 m110,0 m–219,3––33.9. helmikuuta1985 SapporoMiyanomoriK-9092,5 m90,0 m–227,0––34.10. helmikuuta1985 SapporoŌkurayamaK-110111,0 m90,0 m–189,94,6Masahiro Akimoto35.13. helmikuuta1985 Sankt MoritzOlimpijskaK-9490,0 m94,0 m–217,67,4Ernst Vettori36.1. maaliskuuta1985 LahtiSalpausselkäK-8885,5 m84,0 m–212,6––37.3. maaliskuuta1985 LahtiSalpausselkäK-113120,5 m109,0 m–223.919,4Andreas Felder38.10. maaliskuuta1985 OsloHolmenkollenK-105107,5 m104,0 m–226,6––39.23. maaliskuuta1985 Štrbské PlesoMS 1970 BK-8885,0 m88,5 m–221,0––40.24. maaliskuuta1985 Štrbské PlesoMS 1970 AK-114111,5 m115,0 m–225,9––41.7. joulukuuta1985 Thunder BayNormal ThunderK-8994,5 m88,5 m–232,55,2 pktPrimož Ulaga42.11. tammikuuta1986 HarrachovČerťákK-120122,0 m116,0 m–224,2––43.17. tammikuuta1986 KlingenthalAschbergK-102100,0 m103,0 m–227,6––44.25. tammikuuta1986 SapporoMiyanomoriK-9088,0 m94,0 m–226,7––45.26. tammikuuta1986 SapporoŌkurayamaK-112120,0 m108,5 m–233,3––46.15. helmikuuta1986 VikersundVikersundK-155152,0 m143,0 m150,0 m357,03,0Andreas Felder47.16. helmikuuta1986 VikersundVikersundK-155145,0 m154,0 m154,0 m353,58,0Andreas Felder48.21. helmikuuta1986 GstaadMattenK-8884,5 m87,5 m–218,64,2Ernst Vettori49.23. helmikuuta1986 EngelbergGross-TitlisK-120120,5 m108,0 m–211,4 pkt4,3 pktAndreas Felder50.1. maaliskuuta1986 LahtiSalpausselkäK-8886,5 m89,0 m–225,7––51.2. maaliskuuta1986 LahtiSalpausselkäK-113111,0 m113,5 m–225,9––52.16. maaliskuuta1986 OsloHolmenkollenK-105103,0 m106,0 m–225,61,9Ernst Vettori53.22. maaliskuuta1986 PlanicaSrednja VelikankaK-9092,0 m91,5 m–227,7––54.23. maaliskuuta1986 PlanicaBloudkova VelikankaK-120123,0 m127,0 m–234,97,4Ernst Vettori55.6. joulukuuta1986 Thunder BayNormal ThunderK-89,589,5 m89,5 m–229,51,2 pktJens Weißflog56.7. joulukuuta1986 Thunder BayBig ThunderK-120124,5 m119,5 m–236,1––57.1. maaliskuuta1987 LahtiSalpausselkäK-8890,0 m85,5 m–221,7––58.8. maaliskuuta1987 FalunLugnetK-112115,0 m103,0 m–216,6––59.5. joulukuuta1987 Thunder BayNormal ThunderK-8995,5 m94,5 m–250,2––60.6. joulukuuta1987 Thunder BayBig ThunderK-120121,5 m126,5 m–241,7––61.19. joulukuuta1987 SapporoMiyanomoriK-9091,5 m––113,4––62.20. joulukuuta1987 SapporoŌkurayamaK-115112,5 m103,5 m–202,4––63.30. joulukuuta1987 OberstdorfSchattenbergK-115115,0 m114,0 m–225,64,6Pavel Ploc64.1. tammikuuta1988 Garmisch-PartenkirchenWielka OlimpijskaK-107103,5 m101,5 m–212,4––65.4. tammikuuta1988 InnsbruckBergiselK-109108,0 m105,0 m–220,0––66.6. tammikuuta1988 BischofshofenPaula AusserleitneraK-111112,5 m110,0 m–229,7––67.20. tammikuuta1988 Sankt MoritzOlimpijskaK-9488,5 m94,0 m–216,7––68.24. tammikuuta1988 EngelbergGross-TitlisK-120112,5 m118,0 m–214,70,3Jens Weißflog69.5. marraskuuta1988 LahtiSalpausselkäK-9087,0 m86,0 m–214,8––70.6. marraskuuta1988 LahtiSalpausselkäK-114111,0 m103,0 m–208,4––71.3. joulukuuta1988 Thunder BayNormal ThunderK-8987,0 m86,5 m–216,65,0Dieter Thoma72.17. joulukuuta1988 SapporoMiyanomoriK-9088,5 m90,0 m–219,7––73.18. joulukuuta1988 SapporoŌkurayamaK-115110,0 m108,0 m–212,59,5Jan Boklöv74.30. joulukuuta1988 OberstdorfSchattenbergK-115108,5 m109,5 m–209,010,5Dieter Thoma75.1. tammikuuta1989 Garmisch-PartenkirchenWielka OlimpijskaK-107109,0 m102,0 m–220,5––76.9. joulukuuta1989 Lake PlacidMacKenzie IntervaleK-114114,0 m109,5 m–226,08,0Ernst Vettori

Kausi1. sija2. sija3. sijapalkintokorokkeella1980–1981–1–11981–198232–51982–19831021131983–198456–111984–198564–101985–1986734141986–198731–41987–1988102–121988–19892–351989–1990–1–11990–1991––––yhteensä4622876

 Kausi Pisteet Sijoitus 1980–1981  30  26. 1981–1982  138  4. 1982–1983  277   1983–1984  217   1984–1985  224   1985–1986  250   1986–1987  133  6. 1987–1988  282   1988–1989  106  9. 1989–1990  55  19. 1990–1991  0  –

 Julkisuus 
 Laulajana 
Nykäsen esikoisalbumi Yllätysten yö valmistui vuonna 1992 ja myi ilmestyessään kultaa. Nykäsen toinen levy Samurai ei yltänyt ensimmäisen kaltaiseen myyntiin. Vuonna 2002 Nykänen julkaisi paluusinglen ”Elämä on laiffii”. Vuonna 2006 seurasi kolmas täyspitkä albumi Ehkä otin, ehkä en. Tämän jälkeen Nykänen teki singlejä sanoittaja-säveltäjä Jussi Niemen kanssa.

Suomalaisista urheilijoista Matti Nykäsen lisäksi ainoastaan Tapio Rautavaara on voittanut kultamitalin olympiakisoissa sekä ansainnut artistina kultalevyn levymyynnistään.Matti Nykänen tänään 53 vuotta – muistatko nämä mäkikotkan lausahdukset?

 Muuta julkisuutta 
Eduskuntavaaleissa 1995 hän oli SMP:n ehdokkaana Turun läänin eteläisessä vaalipiirissä ja sai 525 ääntä. Nykänen valittiin vuonna 1996 Uuraisten kunnanvaltuustoon Perussuomalaisten listalta. Hän istui valtuustossa muodollisesti vuoteen 1998 saakka, mutta osallistui ainoastaan kahteen valtuuston istuntoon.

Rahapulassaan Nykänen kokeili vuonna 1998 uraa striptease-tanssijana Järvenpään Casinolla. Nykänen oli vuokrannut toiminimellään takahuoneen, jossa hän järjesti esityksiä halukkaille maksua vastaan. Seksikohtauksia kuvattiin internetiin, ja Nykänen kertoi suunnittelevansa pornonäyttelijän uraa Hollywoodissa. Myöhemmin hän kertoi häpeävänsä striptease-uraansa.

Nykäsen elämää raportoivina ja julkisuutta rakentavina ns. luottotoimittajina toimivat aluksi Isto Lysmä ja sittemmin Kai Merilä. Nykänen nimitettiin Suomen turhimmaksi julkkikseksi vuosina 1996, 2003 ja 2005. Vuonna 2012 alkoi Nykäsen Matti -tositelevisiosarja, joka seurasi Nykäsen jokapäiväistä elämää.Matti Nykäsestä tv-sarja

Matti Nykäsestä tehty elokuva, Matti, sai ensi-iltansa perjantaina 13. tammikuuta 2006. Aleksi Mäkelän ohjaaman elokuvan nimiroolia esittää Jasper Pääkkönen.Matti Elokuva oli vuoden katsotuin elokuva Suomessa.Matti Nykästä näytellyt Jasper Pääkkönen muistelee kuollutta ex-hyppääjää koskettavalla kuvalla: Nauraa Nykäsen sylissä 4.2.2019 Iltalehti

Syyskuussa 2016 Nykäsestä julkaistiin dokumentti Nykänen omin sanoin. Dokumentin ohjasi Kim Finn."Tämäkään ei paljasta kaikkea" – Matti Nykänen vaivaantuu uudesta dokumenttielokuvasta Viimeisinä elinvuosinaan Nykänen esiintyi pikavippimainoksissa.

Loppuvuodesta 2023 MTV3 esitti dokumenttisarjan Matti Nykänen – elämä on laiffii. Dokumentin ohjaaja on Sami Kieksi. Sarjassa haastatellaan Nykäsen lähipiiriä ja siinä esitetään Nykäsen haastatteluja, myös ennennäkemätöntä aineistoa.

Jotkut Nykäsen sanomiksi usein mainitut lausahdukset kuten "elämä on laiffii", "ehkä otin, ehkä en", "fifty-sixty", "elämä on ihmisen parasta aikaa" ja "jokainen tsäänssi on mahdollisuus" ovat jääneet elämään lentävinä lauseina.Matti Nykänen oli legendaaristen lausahdusten mies – nämä heitot jäävät elämään: ”Se on ihan fifty-sixty!” 4.2.2019 Iltalehti

 Yksityiselämä 
 Perhe 
Matti Nykänen varttui Jyväskylässä Huhtasuon suuralueella; varhaisen lapsuutensa hän vietti Kangasvuoressa ja hänen ollessaan 11-vuotias perhe muutti Kangaslammelle. Hän oli vanhempiensa Ensio ja Vieno Nykäsen ainoa poika. Hänellä oli myös kolme sisarta; isosiskot Päivi ja Tuija sekä pikkusisko Anne.

Nykäsellä oli kolme lasta ja hän oli naimisissa kuudesti, viiden eri naisen kanssa:

Tiina Hassinen 1986–1988 (poika, Sami, s. 1987)
Pia Hynninen (nyk. Mäntykangas) 1989–1991 (tytär, Eveliina, s. 1990)
Sari Paanala (nyk. Wikholm) 1996–1998
Mervi Tapola 2001–2003 ja 2004–2010
Pia Talonpoika 2014–2019 Nykäsen kuolemaan saakka, asuivat yhdessä Lappeenrannan Joutsenossa Pulpin kylässä.

Nykäsen ensimmäinen lapsi, Anniina, syntyi parisuhteessa Tarja Jokisen kanssa. Nykänen ja Jokinen eivät koskaan virallistaneet suhdettaan ja Nykänen yritti pitkään kiistää isyytensä. Nykänen seurusteli Susanna Ruotsalaisen kanssa vuodesta 2010, ja he olivat kihloissa 2011–2013.

Nykänen kertoi haastattelussa tammikuussa 2019, että hänen lapsenlastensa vanhemmat ovat kieltäneet lapsiltaan tapaamiset hänen kanssaan.

 Rikostuomiot 
Ensimmäisen rikostuomionsa Matti Nykänen sai vuonna 1986 varkaudesta. Tuolloin Nykänen ja kolme hänen toveriaan olivat murtautuneet Vuokatin urheiluopistolla toimineeseen kioskiin ja saaneet saaliikseen tupakkaa ja makeisia. Nykänen tuomittiin neljän kuukauden ehdolliseen vankeuteen.

Elokuussa 2000 Rovaniemen käräjäoikeus tuomitsi Nykäsen 4 760 markan sakkoihin pahoinpitelystä. Nykänen oli edellisenä talvena lyönyt hänelle tuntematonta naista rovaniemeläisessä ravintolassa. Saman vuoden kesäkuussa Jyväskylän käräjäoikeus tuomitsi Nykäsen rattijuopumuksesta 50 päiväsakkoon, josta seurasi maksettavaa 3 700 markkaa.

Tampereen käräjäoikeus tuomitsi Matti Nykäsen 18. maaliskuuta 2004 puolisonsa Mervi Tapolan pahoinpitelystä neljän kuukauden ehdolliseen vankeuteen sekä 20 päiväsakkoon, joista hänen tuloillaan kertyi 360 euroa. Syytteen mukaan Nykänen oli pahoinpidellyt Tapolaa useaan otteeseen vuosien 2002 ja 2003 aikana pariskunnan kotona Ylöjärvellä. Teot olivat olleet lyömistä, potkimista, hiuksista repimistä ja kuristamista, ja osapuolet olivat tällöin yleensä olleet alkoholin vaikutuksen alaisina. Syyttäjä katsoi törkeäksi helmikuussa 2003 sattuneen tapauksen, jonka jäljiltä Tapolasta oli löydetty useita teräaseella aiheutettuja haavoja. Haavat eivät kuitenkaan olleet vakavia. Tapola oli esitutkinnassa kertonut Nykäsen huitoneen häntä leipäveitsellä, ja Nykänen puolestaan oli selittänyt haavojen syntyneen hänen ottaessaan veistä pois Tapolan kädestä. Samassa yhteydessä käräjäoikeus tuomitsi Tapolan 20 päiväsakkoon, joista kertyi 1 900 euroa. Oikeuden mukaan Tapola oli elokuussa 2002 lyönyt Nykästä lasipullolla päähän, mistä oli syntynyt ompelua vaatinut haava.Mitä Missä Milloin, Kansalaisen vuosikirja 2005, s. 80. Helsinki: Otava, 2004. .

Matti Nykänen otettiin kiinni 24. elokuuta 2004 ja pidätettiin tapon yrityksestä sekä lopulta vangittiin epäiltynä 59-vuotiaan perhetuttavan puukottamisesta. Hänet tuomittiin Tampereen käräjäoikeudessa 27. lokakuuta 2004 kahden vuoden ja kahden kuukauden vankeusrangaistukseen törkeästä pahoinpitelystä. Teko oli tapahtunut Tapolan suvun omistamalla kesähuvilalla Tottijärvellä, ja Nykänen oli ollut tekohetkellä ehdonalaisessa vapaudessa.Mitä Missä Milloin, Kansalaisen vuosikirja 2006, s. 29. Helsinki: Otava, 2005. . Nykänen vietti vankeusaikansa Kylmäkosken vankilassa. Hän vapautui 21. syyskuuta 2005 ehdonalaiseen vapauteen. Kahden vuoden ja kahden kuukauden rangaistuksestaan Nykänen istui ensikertalaisena ainoastaan puolet.

Jo saman viikon sunnuntaina, 25. syyskuuta Nykänen pidätettiin epäiltynä vaimonsa Mervi Tapolan pahoinpitelystä ja päätyi poliisin huostaan. 29. syyskuuta 2005 Nykäsestä tehtiin rikosilmoitus, koska hänen epäiltiin puukottaneen pitsaveitsellä entistä ystäväänsä. Nykänen tuomittiin vaimonsa pahoinpitelystä Tampereen käräjäoikeudessa 16. maaliskuuta 2006 neljäksi kuukaudeksi ehdottomaan vankeuteen, koska hän oli teon tapahtumahetkellä ehdonalaisessa vapaudessa. Joulukuussa 2006 Turun hovioikeus lievensi tuomiota. Nykänen sai 60 päivää vankeutta, josta vähennettiin kolme vapaudenmenetyspäivää. Vankilan sijasta Nykänen sovitti tuomion 57 tunnin yhdyskuntapalveluna. Hovioikeus ei määrännyt Nykäsen ehdonalaista vapautta menetetyksi.

Päijät-Hämeen käräjäoikeus tuomitsi Nykäsen 28. lokakuuta 2008 liikenneturvallisuuden vaarantamisesta 18 päiväsakkoon (liki 2 000 euroa). Nykänen oli lokakuun alussa ajanut valtatie 12:lla Lahdessa 60 km/h:n rajoitusalueella 92 km/h:n nopeudella.

Joulupäivänä 2009 Nykänen huitoi vaimoaan keittiöveitsellä ja yritti kuristaa tämän kylpytakin vyöllä. Tapauksen johdosta Nykänen pidätettiin ja sai syytteen törkeästä pahoinpitelystä. 24. elokuuta 2010 Nykänen tuomittiin vuodeksi ja neljäksi kuukaudeksi ehdottomaan vankeuteen. Lisäksi hänet tuomittiin maksamaan 5 000 euroa korvauksena kivusta ja särystä sekä henkisestä kärsimyksestä ja 3 000 euroa oikeudenkäyntikuluja. Niin Nykänen kuin syyttäjäkin valittivat tuomiosta Turun hovioikeuteen, joka piti vankeustuomion ennallaan. Matti Nykänen aloitti tuomionsa suorittamisen 10. lokakuuta 2011, ja hän pääsi valvottuun koevapauteen 29. helmikuuta 2012.

Tuusulan käräjäoikeus tuomitsi Nykäsen 9. kesäkuuta 2014 liikenneturvallisuuden vaarantamisesta 60 päiväsakkoon (4 320 euroa). Nykänen oli ajanut saman vuoden maaliskuussa valtatie 4:llä Mäntsälässä 160 kilometrin tuntinopeudella 100 km/h:n rajoitusalueella. Poliisi oli tekohetkellä määrännyt Nykäselle kesäkuun loppuun saakka ulottuvan ajokiellon, jonka oikeus piti voimassa.

 Terveys 
Ollessaan Sari Paanalan kanssa kesällä 1996 häämatkalla Kanariansaarilla Nykänen oli tuntenut rintakipuja ja hakeutunut lääkärin tutkittavaksi sydämen rytmihäiriöiden vuoksi. Hän kertoi myöhemmin unohtaneensa käydä jatkotutkimuksissa, mikä oli johtunut häävalmisteluista. Erottuaan Paanalasta vuonna 1998 Nykänen sanoi joutuneensa käymään terapiassa ahdistuksen vuoksi.

Nykäsellä oli todettu 2000-vuosikymmenen alkupuolella ylivilkkautta ja keskittymiskyvyn puutetta aiheuttava neuropsykiatrinen häiriö ADHD, josta ilmeisesti johtui osa hänen vaikeuksistaan. Syyskuussa 2018 Nykänen kertoi kärsineensä edellisenä kesänä tiiviin keikkailun aiheuttamasta uupumuksesta ja masennuksesta. Nykäsellä diagnosoitiin diabetes syksyllä 2018, mutta hän jatkoi siitä huolimatta alkoholin käyttöä. Nykäsen ystävän, toimittaja Kai Merilän mukaan Nykänen kärsi usein verensokerin aiheuttamista sairauskohtauksista ja saattoi alkoholia ottaessaan olla pitkiäkin aikoja syömättä.

 Kuolema 
Matti Nykänen kuoli yöllä 4. helmikuuta 2019 kotonaan Joutsenossa. Nykänen oli aiemmin illalla tuntenut huimausta ja pahoinvointia. Vaimo Pia Nykänen löysi hänet kuolleena pesuhuoneesta ennen puoltayötä, ja häntä oli yritetty elvyttää tuloksetta. Nykäsen kuolinsyyksi vahvistivat hänen sisarensa toukokuussa 2019 alkoholin käytöstä johtuneen pitkään jatkuneen haimatulehduksen ja välittömänä syynä keuhkokuumeen.

 Muistaminen 
Nykäsen kuolema helmikuussa 2019 nousi merkittäväksi uutiseksi suomalaismedioissa ja maailmalla.

Kulttuuri- ja urheiluministeri Sampo Terho sanoi Matti Nykäsen kuoleman jälkeen, että Nykänen voisi ansaita valtiolliset hautajaiset, ja kertoi pyytäneensä virkakuntaansa selvittämään niiden järjestämistä. Nykäsen läheiset kuitenkin ilmoittivat haluavansa viettää hautajaisia perhepiirissä ilman valtiollisia seremonioita, ja Nykäsen urheilusaavutuksia tultaisiin Terhon mukaan kunnioittamaan muilla tavoin.

Nykänen haudattiin synnyinkaupunkiinsa Jyväskylään sukuhautaan isänsä ja isoisoäitinsä viereen. Ensi alkuun uutisoitiin, että hyväntekeväisyysjärjestö Pietarinkadun Oilers voisi kustantaa perhepiirin pienimuotoiset hautajaiset, mutta urheiluministeri Sampo Terho ilmoitti kuitenkin 18. helmikuuta, että Nykäsen hautajaiset kustannetaan valtion varoista.

Nykäselle tehtiin muistomerkki Jyväskylään. Sen budjetti oli 100 000 euroa ja yleisö sai valita kuudesta luonnosehdotuksesta mieleisensä.

Kaupunginvaltuusto päätti lokakuussa 2020 valita Kaarina Kaikkosen Höyhen-nimisen abstraktin teoksen Nykäsen muistomerkiksi. Muistomerkki sijoitettiin Hippoksen liikuntapuistoon vuonna 2022. Teräksisen muistomerkki muodostuu suksen kaltaisista osista. Höyhenmuoto viittaa lentämiseen. Muistomerkin portaille tulee mustaan kivilaattaan piirrosmaisesti kaiverrettu Nykäsen kasvokuva. Muistomerkkivalinta herätti vastustusta, koska Nykäsen omaiset olisivat halunneet muistomerkiksi näköispatsaan. Höyhen-muistomerkin pystyttämisen kokonaiskustannukset olivat noin 140 000  euroa. Opetus- ja kulttuuriministeriö myönsi hankkeelle 50 000 euron avustuksen.

 Saavutuksia ja palkintoja 
 Vuonna 1987 Nykänen palkittiin Holmenkollen-mitalilla.Holmenkollmedaljen
 Vuonna 1988 julkaistiin Nykäsen muotokuvalla varustettu postimerkki.Postimerkki Matti Nykäsestä, YLE Elävä arkisto, julkaistu 19.11.2008
 Vuonna 1988 nimettiin Laajavuoren hyppyrimäki Matti Nykäsen mäeksi.
 Vuonna 2004 Nykänen valittiin Yleisradion järjestämässä Suuret suomalaiset -äänestyksessä 11:nneksi suurimmaksi suomalaiseksi.Ylen suuret suomalaiset  Turun Sanomat 1.11.2004. Viitattu 4.2.2019.
 2010-luvun alussa saksalaisen Süddeutsche Zeitung -lehden laajassa gallupissa silloiset mäkihyppääjät, valmentajat ja toimittajat äänestivät Matti Nykäsen maailman kaikkien aikojen parhaaksi mäkimieheksi.Matti Nykänen ja Mika Kojonkoski ehtivät sopia välinsä: ”Yhteentörmäykset liittyivät alkoholiin” 4.2.2019 Iltalehti
 Vuonna 2011 Ilta-Sanomien kansainvälinen asiantuntijaraati valitsi Nykäsen kaikkien aikojen mäkihyppääjäksi.
 Vuoden 2013 Suomen urheilugaala -tapahtumassa Nykäselle myönnettiin palkinto elämänurasta mäkihypyn parissa.

 Diskografia 
 Albumit 
Yllätysten yö (Audiovox 1992)
Samurai (Audiovox 1993)
Ehkä otin, ehkä en (Edel 1. maaliskuuta 2006)

 Singlet 
Elämä on laiffii (2002)
Tää on mun elämää (2004)
Jump and Fly (julkaisematon)
Mäkikotka ja häkkilintu (2005)
Voitosta voittoon (2007)
Anna mulle sexii (2008)
Lennä Nykäsen Matti (2008)
Pomminvarma rakkaus (2009)
Jälleen joulu on (2009)
Tuusula mielessäin (Teflon Brothersin kanssa) 2013
Jokainen tsäänssi on mahdollisuus (2013)
Suomi (vierailevana artistina Yhden totuuden kappaleessa, 2018)
Leipää ja vettä (2019)

 Kirjat 


 Teatteriroolit 
 Show Not - Matti Nykänen Revyy. MagnumLive, 2017-

 Lähteet 

 Kirjallisuutta 












 Elokuvat ja näytelmät 
 Mestari 1992 – Teemu Kimpilä -nimisen kuvitteellisen mäkihyppääjän katoamisesta ja hänen ympärillään pyörivästä mediavouhotuksesta kertova elokuva, jonka päähenkilöön on otettu vaikutteita tosielämän Matista.
 Matti 2006 – elokuva, joka pohjautuu mäkihyppääjä Matti Nykäsen elämäntarinaan. Elokuva on osittain fiktiivinen kuvaus entisen mäkihyppääjän ammattilaisuran loppuvaiheista ja sen jälkeisestä elämästä julkisuudessa. Jasper Pääkkönen esiintyy elokuvan pääosassa Matti Nykäsenä.
 Elämä on laiffii -musiikkinäytelmä Matti Nykäsen elämästä Ränssin Kievarin kesäteatterissa Jyväskylässä kesällä 2021.

 Aiheesta muualla 

 Epäviralliset sivut (arkistoitu).
 Epäviralliset sivut.
 Suuret Suomalaiset. (arkistoitu)

 Yle Elävä arkisto: Matti Nykänen voitti mäkihypyssä kaiken – katso videoita urheilu- ja viihdetähden elämän varrelta.

*
Luokka:Vuonna 1963 syntyneet
Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit