Sello

Sello (< ital. cello) on jousisoitin, joka muistuttaa jossakin määrin viulua ja alttoviulua. Sello on kuitenkin paljon suurempi, ja toisin kuin alttoviulua, sitä soitetaan pystyasennossa. Soittaja perinteisesti istuu soittaessaan ja pitää selloa jalkojensa välissä. Selloa voidaan kuitenkin soittaa myös seisaallaan kuten kontrabassoa. Sello voidaan tukea lattiaan soittimen pohjassa olevan metallisen piikin eli stakkelin avulla. Sellisti liikuttaa joustaan vaakatasossa kieliä vasten.

Sellonuotit on yleensä kirjoitettu bassoavaimelle, mutta korkeimmille äänille käytetään myös tenori- ja diskanttiavainta. Sellossa on neljä kvintin välein viritettyä kieltä: C (matalin), G, d ja a. 5-kielisessä sellossa on muuten samanlainen viritys, mutta 5. kieli viritetään F1. Nelikielisen sellon vire vastaa alttoviulun viritystä, mutta se on oktaavin alempana.

Selloja alettiin rakentaa jo 1500-luvulla ja niitä käytettiin sekä orkesteri- että kamarimusiikissa bassosoittimena. Soolosoittimena sello alkoi yleistyä 1600-luvulla, mutta syrjäytti edeltäjänsä, viola da gamban, vasta 1700-luvun aikana. Useimmat tunnetut viulunrakentajat (muiden muassa italialaiset Amati, Stradivari ja Guarneri) ovat rakentaneet myös selloja.Toivo Haapanen ym. (toim.): Musiikin tietokirja (2. painos), s. 443. Helsinki: Otava, 1957.

Selloa käytetään lähinnä länsimaisessa taidemusiikissa. Se on osa sinfoniaorkesteria ja jousikvartettia sekä usein mukana myös muissa kamarimusiikkiryhmissä. Sellolle on sävelletty lukuisia konserttoja ja sonaatteja. Populaarimusiikissa sello on harvinaisempi. Vaikka sello saattaa olla mukana joissakin kappaleissa tai levytyksissä, on harvinaista, että se kuuluisi yhtyeen peruskokoonpanoon. Poikkeuksena tästä on esimerkiksi Apocalyptica, 2Cellos ja Piano guys. Apocalyptica on maailmanlaajuisesti menestynyt suomalainen sellistiryhmä, jonka musiikillista tyyliä on luonnehdittu muun muassa sinfoniseksi metalliksi. 

 Tunnettuja sellosävellyksiä 
 Bachin sellosarjat
 Joseph Haydnin sellokonsertot
 Robert Schumannin sellokonsertto
 Antonín Dvořákin sellokonsertto
 Camille Saint-Saënsin "Joutsen" (teoksesta Eläinten karnevaali) sekä sellokonsertto a-molli
 Max Bruchin adagio sellolle ja orkesterille "Kol Nidrei"
 Edward Elgarin sellokonsertto
 Ludwig van Beethovenin kolmoiskonsertto viululle, sellolle, pianolle ja orkesterille
 Johannes Brahmsin kaksoiskonsertto viululle, sellolle ja orkesterille
 Pjotr Tšaikovskin "Rokokoo-muunnelmat" sellolle ja orkesterille

 Katso myös 
 Luettelo sellisteistä

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 



Luokka:Sello
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit