Lammi

Lammi (vanh. https://www.uppslagsverket.fi/sv/sok/view-170045-Lammi) on entinen Suomen kunta ja vuonna 2009 tehdyn kuntaliitoksen jälkeen osa Hämeenlinnan kaupunkia. Ennen lakkauttamistaan Lammi kuului hallinnollisesti Kanta-Hämeen maakuntaan ja Etelä-Suomen lääniin. Lammin naapurikunnat olivat Asikkala, Hauho, Hausjärvi, Hämeenkoski, Janakkala, Kärkölä, Luopioinen, Padasjoki ja Tuulos. Vuoteen 1967 saakka naapurikuntiin kuului myös Vanaja.

Lammi sijaitsee suunnilleen Hämeenlinnan ja Lahden puolivälissä. Ennen kunnan lakkauttamista siellä oli  asukasta ja sen pinta-ala oli  km², josta  km² vesialueita. Lammin väestötiheys oli  asukasta/km².

Historiaa
Esihistoriallista aikaa Lammilla edustavat muutamat kiviesineet ja pari linnavuorta, yksi kirkonkylän tuntumassa ja toinen Ronnin kylässä. Pysyvä asutus Lammin seudulle lienee tullut lännestä Tuuloksen ja Hauhon suunnasta, mutta lammilainen murre viittaa siihen, että asuttajia olisi tullut myös idästä. Oman hallintopitäjänsä Lammi muodosti viimeistään vuonna 1374, jolloin asiakirjoissa mainittiin Evon ja Porkkalan kylät. Vuoden 1571 hopeaveroluettelon mukaan Lammilla oli 157 taloa. Vuoden 1634 henkikirjan mukaan siellä oli 1 132 asukasta ja vuonna 1749 väkiluku oli kirkonkirjojen mukaan 2 823 henkeä.

Keskiajalta lähtien Lammin kautta kulki Hämeenlinnan ja Viipurin välinen Ylinen Viipurintie, joka ohitti kirkonkylän eteläpuolelta noin viiden kilometrin päästä. Valtatie 12 noudatti tämän vanhan tien reittiä 1960-luvulle saakka, jolloin se rakennettiin uudelleen. Valtatie 4 Helsingistä Jyväskylään kulki alun perin Lammin alueella Mommilan, Arrankorven, kirkonkylän ja Evon kautta.

Lammin huomattavimpia kartanoita ovat Porkkala, Vanhakartano (Gammelgård) ja Mommila. Vanhakartano on vuodesta 1868 lähtien ollut Ehrnroothin suvun omistuksessa. Mommilan kartanon omisti maanviljelysneuvos Alfred Kordelin vuodesta 1903 väkivaltaiseen kuolemaansa vuoteen 1917 asti. Kordelin rakennutti kartanon maille vuonna 1904 kirkon, joka kuuluu nykyisin Hausjärven seurakunnalle. Hannu Tarmio, Pentti Papunen ja Kalevi Korpela (toim.): Suomenmaa 4: maantieteellis-yhteiskunnallinen tieto- ja hakuteos, s. 289–297. Porvoo-Helsinki: WSOY, 1971.

Kirjoittaessaan Lammin seudun elinkeinoista vuonna 1741 taloustieteilijä Ulrik Rudenschöld mainitsi erityisesti pellavan viljelyn ja pani merkille, että uutta siementä tuotettiin kolmen vuoden välein Riiasta Latviasta, jotta pellavan laatu ei olisi huonontunut. Lammin pohjoisosan takamailla poltettiin kaskea 1700- ja 1800-luvuilla niin innokkaasti, että metsät hupenivat. Evon kylän takamaista muodostettiin isonjaon yhteydessä 73 neliökilometrin suuruinen Evon kruununpuisto, jonka alueelle perustettiin vuonna 1862 Evon metsäopisto. Opistossa koulutettiin metsänhoitajia vuoteen 1908 saakka, jolloin korkein metsäopetus siirrettiin Helsingin yliopistoon. Evolla aloitti toimintansa aluksi metsänvartijoita kouluttanut metsäkoulu vuonna 1876. Entisen Lammin pappilan alueella on vuodesta 1953 lähtien toiminut Helsingin yliopiston Lammin biologinen asema.

Lammin kirkonkylän pohjoispuolella oli vuosina 1883–1899 Hämeenlinnan tarkk'ampujapataljoonan 25. reservikomppanian harjoitusalue kasarmeineen. Suomen suuriruhtinaskunnan armeijan hajottamisen jälkeen entinen kasarmialue siirtyi Hämeen erityistyölaitokselle. Paikalle pystytettiin reservikomppanian muistokivi vuonna 1969. 

Lammin kirkko ja kellotapuli sekä suuri määrä kirkonkylän rakennuksia tuhoutui kansalaissodan loppuvaiheissa 29. huhtikuuta 1918.

Lammille asutettiin jatkosodan jälkeen Kivennavan ja Äyräpään siirtoväkeä.<ref> Mitä-Missä-Milloin, Kansalaisen vuosikirja 1951, s. 129. Otava 1950, Helsinki. </ref>

Ympäristö
Lammin kunnan suurin pituus etelästä pohjoiseen oli yli 50 kilometriä ja suurin leveys lännestä itään runsaat 20 kilometriä. Suurimmat järvet ovat Pääjärvi etelässä osittain Hämeenkosken puolella, Ormajärvi kirkonkylän luoteispuolella ja Kuohijärvi luoteessa osittain Luopioisten (nykyisin Pälkänettä) puolella. Pääjärvi on Suomen syvimpiä järviä; sen suurin mitattu syvyys on jopa 85 metriä. Sisempi Salpausselkä kulkee Lammin eteläosan poikki ja siitä lähtee luoteeseen harjujakso luoteeseen Tuuloksen ja Hauhon kautta kohti Tamperetta. Lammin eteläosassa on harjujen rinteillä paikoin hyvin reheviä lehtometsiköitä, joissa kasvaa luonnonvaraisina muun muassa pähkinäpensasta, lehmusta ja vaahteraa. Kirkonkylän tuntumassa on Untulanharjun lehtojensuojelualue. Lammin pohjois- ja koillisosa on harvaan asuttua metsäseutua ja Kokemäenjoen ja Päijänteen välistä vedenjakaja-aluetta. Siellä ovat myös korkeimmat maastonkohdat, jotka ulottuvat yli 180 metrin korkeudelle merenpinnasta.

Lammi kuuluu Kokemäenjoen vesistön kahden latvareitin alueeseen ja niiden välinen vedenjakaja kulkee Lammin kirkonkylän tienoilla koillisen suuntaan. Pääjärven ja muiden Lammin eteläosan järvien vedet laskevat Hausjärven rajalla sijaitsevaan Mommilanjärveen ja sieltä Puujokea myöten Janakkalan Kernaalanjärveen sekä edelleen Hiidenjokea myöten Vanajaveteen. Lammin pohjoisosan järvet virtaavat Kuohijärven kautta Hauhon reittiä myöten Kukkiaan ja edelleen Ison Roineveden, Hauhonselän ja Ilmoilanselän kautta Mallasveteen ja sieltä Vanajaveteen.

Vaakuna
Lammin vaakunan suunnitteli Taimi Nyberg, ja se vahvistettiin vuonna 1958. Mitä-Missä-Milloin, Kansalaisen vuosikirja 1980, s. 163. Otava 1979, Helsinki

Evo
Lammin Evolla toimivat Hämeen ammattikorkeakoulun alainen, alkujaan vuonna 1862 perustettu Evon metsäopisto, johon liittyy 2000-luvun alussa toimintansa aloittanut Metsähallituksen hallinnoima luontokeskus Evokeskus. Alueella ovat myös vuonna 1892 perustettu kalanviljelylaitos ja kalastuskoeasema sekä vuonna 1945 perustettu Riistantutkimuslaitoksen tutkimusasema. Muutama kilometri metsäopistolta luoteeseen sijaitsee noin 52 hehtaarin suuruinen Kotisen aarnialue, joka on säilytetty täysin koskemattomana ikimetsänä.

Suomen Partiolaiset on järjestänyt alueella useita suurleirejä ja tapahtumia (mm. Finnjamboree 2010, 2016 ja 2022).

 Kulttuuri 
 Murre 
Lammin alueella puhutun kielen perustana on kaakkoishämäläinen murre, joka kuuluu hämäläismurteisiin. Lammin murre kuuluu kaakkoishämäläisen murteen Hollolan ryhmään. 

 Tapahtumia 
Lammilla järjestetään kesäisin Pellavamarkkinat. Lammin kirkko on 1510-luvulla rakennettu harmaakivikirkko, jota on korjattu viimeksi vuonna 2002. Lammi on myös kuuluisa sahdistaan, ja sitä kutsutaankin sahtipitäjäksi. Sahti nimettiin 1980-luvulla Lammin pitäjäruoaksi ohuen pitoleivän ja perunalimpun ohellaKolmonen, Jaakko 1988. Kotomaamme ruoka-aitta: Suomen, Karjalan ja Petsamon pitäjäruoat, s. 62. Helsinki: Patakolmonen Ky..

Lammilla Evon nuorisoleirikeskuksessa oli 28.7.–5.8.2010 Suomen Partiolaisten suurleiri Kilke. Kilkkeellä oli kymmenentuhatta partiolaista, joista 600 ulkomailta. Kilkkeen edeltäjä Tarus pidettiin Padasjoella vuonna 2004.

Liikenne
Linja-autoasema sijaitsee keskustaajamassa, josta linja-autojen kaukoliikenteen vuoroja ajetaan Lahteen, Tampereelle, Hämeenlinnaan, Turkuun, Helsinkiin ja Padasjoelle. Lähimmät rautatieasemat sijaitsevat Lammin keskustaajamasta noin 32 kilometrin etäisyydellä Janakkalan Turengissa ja Kärkölän Järvelässä. Lähimmät lentoasemat sijaitsevat noin 100 kilometrin päässä Pirkkalassa ja Vantaalla. Lammin halki kulkevat Tampereen ja Lahden välinen valtatie 12 ja Tuuloksen ja Padasjoen välinen kantatie 53, jotka risteävät Tuuloksen puolella. Lammin kirkonkylästä lähtevät seututiet Janakkalan Turenkiin, Hausjärven Oittiin, Asikkalaan ja Padasjoelle.

Etäisyyksiä Lammilta
  Helsinki 135 km
  Hyvinkää 65 km
  Hämeenlinna 30 km
  Jyväskylä 150 km
  Lahti 40 km
  Riihimäki 55 km
  Tampere 85 km

Kuntaliitos
Lammin valtuusto päätti 9. elokuuta 2007 aloittaa kuntaliitosneuvottelut, joiden päämääränä oli liittää Hämeenlinna yhdessä lukuisten kuntien kera yhdeksi kaupungiksi. Asiasta Lammilla äänestettiin jo aiemminkin, mutta itsenäisen Lammin kannalla olleet olivat tällöin voittaneet. 26. marraskuuta 2007 Lammin kunnanvaltuusto hyväksyi kuntaliitoksen viiden kunnan kanssa äänin 16–11. Yhdistymissopimuksen Hämeenlinnan lisäksi hyväksyivät samana päivänä myös Hauho, Kalvola, Renko ja Tuulos. Kuntaliitos toteutui vuoden 2009 alussa.

Kylät

 Alvo
 Arrankorpi
 Evo
 Hauhiala
 Hietoinen (Mommila)
 Iso-Evo
 Jahkola
 Kataloinen
 Koivukehä
 Kostila
 Kuurikka
 Kättärlä
 Lampelto
 Lieso
 Montola
 Mulkoila
 Neroskulma
 Niipala
 Oinen
 Onnenvuori
 Paakkola
 Pakkasela
 Palonen
 Parikkala
 Perinkää
 Pienistö
 Porraskoski
 Rantonen
 Riikonen
 Ronni
 Sankola
 Syrjäntausta
 Takaperä
 Tanttila
 Tommala
 Vilkkilä
 Vähä-Evo
 Ylänne
 Ylännäinen

Katso myös
 Evon metsärata
 Lammin kirkkoMaailman ja Suomen Suuratlas, sivu 300, WSOY, Instituto Geografico Agostini, Novara, Igda, 1985, 
 Jatkosodan aikana Lammilla piilotellut juutalaiset
 Luettelo Hämeenlinnan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Lähteet

Kirjallisuutta
Koskue, Kaisu: Lammin pitäjän historia 3, vuodet 1917–1995. Lammin kunta, 2000. .
Pänkäläinen, Martti. Lammin pitäjän historia 2, vuodet 1808–1917. Lammin kunta, 2001. .

Virmala A. ja Ruotsalainen, B. Lammin pitäjän historia 1, Ruotsin vallan loppuun.'' Lammin kunta, 1972, lisäpainos 1989. .

Aiheesta muualla

 Hämeen ammattikorkeakoulun metsätalouden koulutusohjelma 
 Lammin biologinen asema

*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit