Kielioppi

Kielioppi on kielen rakenteen sääntöjärjestelmä. Sen osa-alueiksi lasketaan syntaksi, morfologia ja usein myös fonologia. Yleensä leksikkoa ja semantiikkaa ei lasketa osaksi kielioppia.

Kieliopin kuvaus voi olla deskriptiivinen, jolloin se pyrkii neutraalisti kuvaamaan kieltä sellaisena kuin sitä yleisesti käytetään, tai normatiivinen, jolloin se pyrkii ohjailemaan ja neuvomaan, mikä on hyvää kieltä. Normatiivisen kieliopin piiriin kuuluvat kielenhuolto ja oikeinkirjoitus.

Kieliopin kuvauksen historia alkaa antiikin filosofien kielen rakenteeseen liittyvistä pohdiskeluista. Platon katsoi, että sana on idean aineellinen muoto. Noam Chomskyn mukaan kieliopin pitää ensinnäkin kuvailla kielen rakennetta, eli sen pitää eristää kielitieteen "perusyksiköt", ja varsinkin erotella ja luonnehtia lausumat, jotka tietolähteen mukaan käsitetään "kieliopillisiksi" tai "mahdollisiksi". Toiseksi kieliopin pitää täyttää kieliopin luomisessa asetetut vaatimukset, tai jos sellaisia ei ole, olla yksinkertainen ja kompakti.

Suomen kielioppia ja sanojen merkityksiä tutkii muun muassa Kotimaisten kielten keskus (Kotus), joka on valtion kielitieteellinen tutkimuslaitos. Kotuksessa toimiva Kielitoimisto on erikoistunut kielenhuoltoon.

 Katso myös 
 Suomen kieli
 Kieliopintarkistin
 Kielitiede
 Konstituenttianalyysi

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 


 Ison suomen kieliopin verkkoversio – deskriptiivinen kielioppi
 Kirjoittajan ABC-kortti – kattava sivusto kielen- ja tekstinhuollosta
 Yleiskieli ja sen huoltaminen

*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit