Z

Z (z) on suomen aakkosten 26. kirjain. Useissa latinalaisia aakkosia käyttävissä kielissä se on myös aakkosten viimeinen kirjain, ei kuitenkaan suomessa. Z-kirjaimen nimi on suomen kielessä tset(a) ja ääntyy yhdistelmänä [ts].Hurtta, Heikki: Ongelmakirjainten ääntäminen: kuu ja set Kielikello 1/2002 Suurimmassa osassa kieliä Z kuitenkin ääntyy soinnillisena s:nä: [z].

 Historiaa 

Kreikkalaisessa kirjaimistossa latinalaista Z-kirjainta vastaa zeeta: isona kirjaimena Ζ, pienenä ζ. Sen mukaisesti Z oli latinalaisissakin aakkosissa alkujaan seitsemäntenä, heti F:n jälkeen, mutta jäi jo varhain pois käytöstä.

Z-kirjaimen yhteinen ulkonäkö kreikan zeetan (Ζ) kanssa voi olla sattumaa. Ulkonäkö selittynee sillä, että Z on S:n peilikuvan (Ƨ) kulmikas muoto. Eräissä Italian alueella puhutuissa kielissä alettiin vuoden 140 eaa. tienoilla käyttää Z:n näköistä kirjainta merkitsemään [z]-äännettä erotukseksi S:llä merkittävästä [s]-äänteestä ja noin sata vuotta myöhemmin otettiin latinassakin Z käyttöön merkitsemään kreikkalaisperäisten lainasanojen [z]-äännettä ja lisättiin aakkosten loppuun.

Myöhäisen käyttöönottonsa vuoksi Z on ainoana latinalaisten aakkosten kirjaimena säilyttänyt kreikkalaisen zeeta-nimensä eri kielissä vain vähän muuntuneena.

 Z suomen kielessä 

Nykysuomessa z-kirjain esiintyy vain vierasperäisissä erisnimissä ja sitaattilainoissa. Poikkeuksena on  , joka suomessa ääntyy [ˈjats].

Z on aiemmin ollut suomen kirjakielessä laajemmassa käytössä. Yhdistelmät tz ja dz on lausuttu [θs] tai [θθ]. Myöhemmin ääntämys muuttui muotoon [ts]. Yhdistelmä tz korvautui kirjoituksessa ts:llä vuodesta 1774 aina 1830-luvulle ulottuneen ajanjakson kuluessa.Suomen kieli ja kirjallisuus Teoksessa Tietosanakirja, Tietosanakirja-osakeyhtiö, 1922 (s. 355)Savolainen, Erkki: Yleiskielen ts:n murrevastineet 

 Kirjoitusasu 

Z-kirjaimella on useita vaihtoehtoisia muotoja käsin kirjoitettaessa: milloin ilman poikkiviivaa Z, milloin poikkiviivallisena Ƶ ja myös Ʒ-kirjainta muistuttava muoto on ollut käytössä. Kaikki muodot ovat saman kirjaimen vaihtoehtoisia ulkoasuja eikä niillä ole suomen kielessä merkityseroa.Käsin kirjoittamisen autuudesta  Viitattu 20.8.2014Kirjaimet ennen ja nyt Viitattu 20.8.2014Opetushallitus: Uusien kirjoituskirjainten esittely  Viitattu 20.8.2014

Suomen peruskouluissa katsottiin sujuvammaksi kirjoittaa Z-muoto, ilman poikkiviivaa vuosina 2004–2016. Sen jälkeen Ƶ-muoto palasi, koska se vähentää sekaantumisen vaaraa numeroon 2.Numero 7 palaa vanhaan muotoonsa – piirrätkö sinäkin numerot väärin? Yle.fi 3.10.2014

 Z muissa kielissä 

Vaikka suomen kielen mukainen ääntämys on muissa kielissä melko harvinainen, Z äännetään kuitenkin samoin yhdistelmänä [ts] kiinassa ja saksassa sekä italiassa, kuten pizza [ˈpittsa], mutta myös [dz]: mezzo [ˈmɛddzo] (suom. puolikas, puoli-).

Alankomaassa, englannissa, puolassa, ranskassa, tsekissä ja unkarissa Z ääntyy [z], espanjassa [θ] (amerikanesp.) tai [s] (euroopanesp.) ja ruotsissa [s].

 Muita esitystapoja 



 Z-kirjaimen merkityksiä 

SI-järjestelmässä
Z (tsetta-) on etuliite 1021 (tuhattriljoonakertainen).
z (tsepto-) on etuliite 10−21 (tuhannestriljoonasosa).
Matematiikassa
 z on kolmas tuntematon muuttuja.
 z on kompleksinen muuttuja.
  tarkoittaa kokonaislukujen joukkoa.
 Z on fysiikassa impedanssin tunnus.
 Z on kemiassa järjestysluvun tunnus.
 Z ajoneuvon kansallisuustunnuksena tarkoittaa Sambiaa.
 Z tai ZZZ tarkoittaa sarjakuvissa kuorsausta tai sikeää unta.
 Z on Zorron miekalla tekemä merkki.
 Z-mittakaava vastaa pienoismalleissa suhdetta 1:220.

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

Luokka:Suomen kielen kirjaimet
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit