Pirkanmaan maakunta

Pirkanmaa () on Suomen maakunta, joka sijaitsee Satakunnan ja Hämeen historiallisten maakuntien alueella.  sen väkiluku oli  henkeä. Maakunnan osuus Suomen väkiluvusta on runsaat yhdeksän prosenttia. Pirkanmaan kokonaispinta-ala on  neliökilometriä. Maapinta-ala on  neliökilometriä (4,1 % Suomen maa-alasta) ja makeavesiala  neliökilometriä (5,9 % Suomen makeavesialasta). Maakunnan kokonaispinta-alasta makeavesialan osuus on noin 14 prosenttia eli huomattavasti yli Suomen keskiarvon. Väestötiheys on runsaasti yli kaksi kertaa Suomen keskiarvon. Suurin osa sen väestöstä on keskittynyt Tampereen keskustaajamaan.

Pirkanmaata on pidetty omana maakuntanaan vasta 1950-luvulta lähtien. Nimensä se on saanut Pirkkalasta, joka keskiajalla käsitti suurimman osan nykyisestä Pirkanmaasta. Pirkanmaan maakuntakeskus ja pääkaupunki on Tampere. Pirkanmaan liitto toimii Pirkanmaan kehityksen edistämiseksi ja hoitaa muun muassa maakuntakaavoitusta.

Pirkanmaata ympäröivät Varsinais-Suomi, Satakunnan nykymaakunta, Kanta-Häme, Päijät-Häme, Etelä-Pohjanmaa ja Keski-Suomi. Suurin osa Kokemäenjoen vesistön järvialueesta sijaitsee Pirkanmaan alueella, joskin Vanajavesi on osittain Kanta-Hämeessä. 

Pirkanmaan bruttokansantuote oli noin 18,3 miljardia euroa vuonna 2016. Ostovoimakorjattuna bruttokansantuote asukasta kohti oli 100,8 prosenttia EU:n keskiarvosta. Teollisuuden osuus tuotannosta on Pirkanmaalla Suomen keskiarvoa korkeampi.

Historia

Pirkanmaalla on asuttu tuhansia vuosia. Pronssikaudella maanviljelys syrjäytti pyyntiä ja rautakaudella Eurajoelta Längelmäelle ulottui asutus, joka oli 800-luvulta alkaen Suomen pohjoisin talonpoikaiskulttuurin seutu. 1000-luvulla asutus keskittyi Kokemäenjoen varrelle ja Pyhäjärvelle. 1300-luvulla nykyinen Pirkanmaa oli osa historiallista Satakuntaa, josta pääosa oli Ylä-Satakunnaksi ja pieneltä osin myös Ala-Satakuntaa. Eräkauden jälkeen kaupunkien puuttuminen hidasti kehitystä. Kuningas Kustaa III perusti Tampereen vuonna 1779, ja siitä kehittyi Suomen merkittävin teollisuuskeskus 1840-luvulla. Uudet keksinnöt, kuten puuhioke, selluloosa ja paperin teko, edistivät kehitystä. Teollisuutta syntyi muun muassa Valkeakoskelle, Nokialle ja Mänttään. Tampereesta tuli maakunnan keskus ja rautatieliikenteen solmukohta.

Suomen sisällissodassa Pirkanmaa oli punaisten hallussa ja Tampere punaisten keskus. Sodan jälkeen teollistuminen voimistui. Talvisodassa Tampere ja muut kaupungit joutuivat pommitusten kohteiksi. Pirkanmaan maakuntaliitto perustettiin vuonna 1956. Maakuntaa kutsuttiin myös Tammermaaksi, mutta vähitellen Pirkanmaa vakiintui alueen nimeksi. 1950-luvulla maakunnan ainoa kaupunki oli Tampere, mutta 1963–1977 kauppaloista tehtiin kaupunkeja. Kuntien määrä väheni 1900-luvun jälkipuoliskolla ja vanhoja pitäjännimiä otettiin uudelleen käyttöön kuntaliitosten myötä. Vuonna 1994 Suomi jaettiin 20 toiminnallis-taloudelliseen maakuntaan ja Pirkanmaa oli yksi niistä.

 Aluejako 
Pirkanmaalla on 23 kuntaa, joista kaksitoista on kaupunkeja.

 Kartta kunnista 

 Luettelo kunnista 

NimiVaakunaVäkilukuPinta-alaVäestötiheysSeutukuntaPerustettu Akaan kaupunki  23px|center     km²   as./km²  Etelä-Pirkanmaan seutukunta  2007 Hämeenkyrö  23px|center     km²   as./km²  Tampereen seutukunta  – Ikaalisten kaupunki  23px|center     km²   as./km²  Luoteis-Pirkanmaan seutukunta  1641 Juupajoki  23px|center     km²   as./km²  Ylä-Pirkanmaan seutukunta  1913 Kangasalan kaupunki  23px|center     km²   as./km²  Tampereen seutukunta  1865 Kihniö  23px|center     km²   as./km²  Luoteis-Pirkanmaan seutukunta  1920 Kuhmoinen 23px|center   km²   as./km²  Tampereen seutukunta 1868 Lempäälä 23px|center   km²   as./km²  Tampereen seutukunta 1866 Mänttä-Vilppulan kaupunki 23px|center   km²   as./km²  Ylä-Pirkanmaan seutukunta 2009 Nokian kaupunki  23px|center   km²   as./km²  Tampereen seutukunta 1922 Oriveden kaupunki 23px|center   km²   as./km²  Tampereen seutukunta 1865 Parkanon kaupunki 23px|center   km²   as./km²  Luoteis-Pirkanmaan seutukunta 1867 Pirkkala 23px|center  	 km²   as./km²   Tampereen seutukunta 1237 Punkalaidun 23px|center   km²   as./km²  Lounais-Pirkanmaan seutukunta 1639 Pälkäne 23px|center   km²   as./km²  Tampereen seutukunta 1866 Ruovesi 23px|center   km²   as./km²  Ylä-Pirkanmaan seutukunta 1565 Sastamalan kaupunki 23px|center   km²   as./km²  Lounais-Pirkanmaan seutukunta 2009 Tampereen kaupunki (Tammerfors)  23px|center   km²   as./km²  Tampereen seutukunta 1779 Urjala 23px|center   km²   as./km²  Etelä-Pirkanmaan seutukunta 1868 Valkeakosken kaupunki 23px|center   km²   as./km²  Etelä-Pirkanmaan seutukunta 1923 Vesilahti 23px|center   km²   as./km²  Tampereen seutukunta 1869 Virtain kaupunki 23px|center   km²   as./km²  Ylä-Pirkanmaan seutukunta 1868 Ylöjärven kaupunki 23px|center   km²   as./km²  Tampereen seutukunta 1869

 Entiset kunnat 

 23px Aitolahti
 Akaa (entinen kunta) (Ei vahvistettua vaakunaa)
 23px Eräjärvi
 23px Ikaalisten maalaiskunta
 23px Karkku
 23px Keikyä
 23px Kiikka
 23px Kiikoinen
 23px Kuhmalahti
 23px Kuorevesi
 23px Kuru
 23px Kylmäkoski
 23px Luopioinen
 23px Längelmäki
 Messukylä (Ei vahvistettua vaakunaa)
 23px Mouhijärvi

23px Mäntän kaupunki

 23px Pohjaslahti
 23px Sahalahti
 23px Suodenniemi
 23px Suoniemi
 23px Sääksmäki
 23px Teisko
 23px Toijalan kaupunki
 23px Tottijärvi
 23px Tyrväntö (pohjoisosa)
 23px Tyrvää
 23px Vammalan kaupunki
 23px Viiala
 23px Viljakkala
 23px Vilppula
 23px Äetsä

 Aluemuutoksia 
22px Kiikoinen siirtyi Pirkanmaalta osaksi Satakunnan maakuntaa 1997.
22px Punkalaidun siirtyi Satakunnan maakunnasta osaksi Pirkanmaan maakuntaa 2005.
22px Kiikoinen liittyi Pirkanmaahan kuuluvaan Sastamalaan ja siirtyi takaisin osaksi Pirkanmaan maakuntaa 2013.
22px Kuhmoinen siirtyi Keski-Suomesta osaksi Pirkanmaan maakuntaa 2021.

Suurimmat taajamat
Vuonna 2017 Pirkanmaalla sijaitsi 51 taajamaa. Seuraavassa on lueteltu maakunnan 10 suurinta taajamaa.
 #  Taajama  Kunta  Väkiluku(31.12.2017) 1  Tampereen keskustaajama  Tampere 220 617Nokia 27 863Ylöjärvi 25 382Kangasala 21 570Lempäälä 20 079Pirkkala 18 601   2  Valkeakosken keskustaajama  Valkeakoski   3  Vammalan keskustaajama  Sastamala   4  Toijalan keskustaajama  Akaa   5  Mäntän keskustaajama  Mänttä-Vilppula 7 591Jämsä 80*   6  Kyröskoski  Hämeenkyrö 6 152Ylöjärvi 720   7  Oriveden keskustaajama  Orivesi   8  Viialan kirkonkylä  Akaa   9  Parkanon keskustaajama  Parkano   10  Ikaalisten keskustaajama  Ikaalinen  

Maakuntakeskusta vastaava keskustaajama on lihavoitu.
* Sijaitsee Keski-Suomen maakunnassa.

Maantiede

Kallioperä ja pinnanmuodostus


Pirkanmaan kallioperä on Euroopan vanhimpia. Maakunnasta on löydetty esimerkiksi niin kutsutut Aitoniemen hiilipussit, jotka kuuluvat maailman vanhimpiin eloperäisiin jäänteisiin. Niiden iäksi on arvioitu kaksi miljardia vuotta.

Pohjoisen Pirkanmaan kallioperä on osa keskisen Suomen happamien syväkivilajien vyöhykettä, joka sisältää muun muassa graniitteja. Maakunnan eteläosan halki kulkee liuskevyöhyke, jossa esiintyy kiillegneissiä, fylliittiä, kiilleliusketta ja välialueilla dioriitteja. Pirkanmaan kallioperä on pääosin moreenin peittämää. Eteläosassa on myös savi- ja hiesumaata eritoten vesistöjen varsilla. Pirkanmaan maakuntakivi on pallograniitti.

Pirkanmaa on pinnanmuodostukseltaan vaihtelevaa. Maakunnalle ovat tyypillisiä mäet ja kankareet. Lounaisosassa on verraten laajoja tasankoja. Viimeisin jääkausi vei mukanaan irrallisia jäälajeja, hioi kallioita ja muodosti useita soraharjujaksoja, joista merkittävin on Kangasalan–Pyynikin-harjujakso. Toinen merkittävä harjujono ulottuu Ikaalisten Hämeenkankaasta Näsijärven kautta Vilppulan kupeeseen. Keskimäärin Pirkanmaa sijaitsee noin 100–150 metriä merenpinnan yläpuolella. Korkeimmat alueet ovat Kurussa, Parkanossa ja Kihniössä yli 200 metriä merenpinnan yläpuolella. Pirkanmaan korkein kohta, Venäläisvuori, sijaitsee Juupajoella 232,5 metriä merenpinnan yläpuolella. Paikalla on Juupavaaran laskettelukeskus. Muita pirkanmaalaisia laskettelukeskuksia ovat Hervannan laskettelukeskus, Korkeakangas, Mustavuori, Sappeen hiihtokeskus ja Ski Ellivuori.

 Maisematyypit 

Pirkanmaa jakautuu kolmeen maisematyyppiin:

 viljelysseutu
 järvialue
 ylämaa

Pirkanmaan metsät ovat kuusivaltaista mustikkatyyppiä. Eteläosassa on runsaasti lehtoja ja lehtomaisia metsiä.

Pirkanmaan maakunta kuuluu suurimmaksi osaksi Kokemäenjoen vesialueeseen. Suurimmat järvet ovat Näsijärvi (265 km²), Vanajavesi (179 km²), osittain Kanta-Hämeen maakunnan alueella), Längelmävesi (178 km²), Kokemäenjoen vesistön keskusjärvi Pyhäjärvi (124 km²), Keurusselkä (119 km², osittain Keski-Suomen maakunnan alueella), Mallasvesi ja Roine (yhteensä 107 km²), Kyrösjärvi (96,2 km²), Ruovesi (66,1 km²), Kukkia (46,7 km²) ja Pälkänevesi (45,9 km²).Näe ja koe Suomi: Suomen Kuvalehti 24B/15.6.1987, s. 27. Helsinki: Yhtyneet Kuvalehdet. Maakunnan pohjois- ja luoteisosat kuuluvat Suomenselän vedenjakaja-alueeseen, ja muutamat Kihniön ja Virtain läntisen osan järvet laskevat Kyrönjokea myöten Perämereen.Näe ja koe Suomi, s. 176.

Pirkkalan Pinsiöstä Raiskion torpan pihalta löydettiin vuonna 1862 tieteelle uutena muotona Pirkkalankoivu (Betula pendula f. bircalensis). Se on rauduskoivun muunnos, jonka erottaa päämuodosta liuskoittuneet, koristeelliset lehdet.Pikku Jättiläinen 1943, s. 1 366. Pirkkalankoivua pidetään vanhimpana tunnettuna suomalaisena liuskalehtisenä koivuna.

Kansallispuistot ja luonnonpuistot

KansallispuistoLuonnonpuistoKuntaPinta-ala km²PerustettuHelvetinjärven kansallispuistoRuovesi49,81982Häädetkeitaan luonnonpuistoKarvia/Parkano5,601958Puurijärven ja Isosuon kansallispuistoHuittinen/Kokemäki/Sastamala27,01993Seitsemisen kansallispuistoIkaalinen/Ylöjärvi45,51982Sinivuoren luonnonpuistoOrivesi0,621956

Ilmasto

Lämpötilat ja sademäärät
Pirkanmaa kuuluu eteläboreaaliseen ilmastovyöhykkeeseen lukuun ottamatta pohjoisimpia osia, jotka kuuluvat keskiboreaaliseen vyöhykkeeseen. Maakunnan keskilämpötilat vaihtelevat pohjoisosan ylänköjen noin kolmesta asteesta eteläosien runsaaseen neljään asteeseen. Keskimäärin kylmin kuukausi on helmikuu ja lämpimin vastaavasti heinäkuu.

Terminen kevät alkaa Pirkanmaan lounaisosassa maaliskuun lopussa ja pohjoisosassa huhtikuun 5. päivän tienoilla. Terminen kesä alkaa alavilla seuduilla toukokuun puolessavälissä, pohjoisen ylängöillä viitisen vuorokautta myöhemmin. Vastaavasti terminen syksy alkaa pohjoisen ylänkömailla syyskuun alkupäivinä ja etelämpänä noin viikon myöhemmin. Sama kuvio toistuu termisen talven alkamisessa, pohjoisessa keskimäärin marraskuun 5. päivä, etelän alankoseuduilla viidestä kymmeneen vuorokautta myöhemmin.

Kasvukausi kestää suurten järvien laaksoissa puolisen vuotta, ylänköseuduilla taasen noin 160 vuorokautta. Kasvukauden tehoisa lämpösumma on suotuisimmilla seuduilla lähes 1 300 vuorokausiastetta ja viileimmillä seuduilla noin 1 100 vuorokausiastetta.

Vuotuinen sademäärä on Pirkanmaalla keskimäärin 600–700 millimetriä. Suurimmat sademäärät mitataan tyypillisesti ylämailla. Pysyvä lumipeite saapuu Pirkanmaalle keskimäärin joulukuun aikana kolmen viikon sisällä edeten pohjoisesta etelään. Se häviää keskimäärin huhtikuussa niin ikään noin kolmessa viikossa vetäytyen etelästä pohjoiseen.

Keskilämpötiloja (°C) ja sademääriä (mm) Pirkanmaan ja sen välittömässä läheisyydessä sijaitsevilla mittausasemilla (1 ja 2) kaudella 1981–2010. Lähteenä Ilmatieteen laitos.http://ilmatieteenlaitos.fi/c/document_library/get_file?uuid=184123e9-06fe-4c48-9827-06c4652ad32c&groupId=30106 

MittauspisteTammiHelmiMaalisHuhtiToukoKesäHeinäEloSyysLokaMarrasJouluKeskiarvoVuotuinensademääräSadepäivät(väh. 1,0 mm)Juupajoki (Hyytiälä)−7,2−7,7−3,42,38,913,316,013,88,84,0−1,3−5,33,5711124Jämsä (Kuorevesi, Halli) 1−7,5−7,8−3,32,79,514,016,814,69,34,1−1,4−5,43,8643118Kankaanpää (Niinisalo Puolustusvoimat) 2−6,4−6,8−2,82,99,313,616,414,59,34,3−1,0−4,64,1681115Pirkkala (Tampere-Pirkkalan lentoasema)−6,4−6,9−2,83,39,714,116,915,09,84,6−0,6−4,54,4598109

1 Mittausasema kuului Pirkanmaahan vuoteen 2001. Vuodesta 2001 kuulunut muodollisesti Keski-Suomeen. 2 Mittausasema Pirkanmaan luoteisrajan tuntumassa Satakunnan puolella.

Auringon kulkureitti

Pirkanmaan etelä–pohjoissuuntainen ulottuvuus on noin 170 kilometriä. Etelässä Pirkanmaa kurottaa aavistuksen verran 61. leveysasteen eteläpuolelle ja pohjoisessa vastaavasti puoleenväliin 62. leveysastetta (leveysasteelle 62°30). Maakunnan eteläisimmässä osassa auringon korkeus keskipäivällä on talvipäivänseisauksessa noin 5,8 astetta ja kesäpäivänseisauksessa noin 52,5 astetta. Pohjoisessa luvut ovat ääripäissään 4,3 astetta ja 51,0 astetta. Päivän pituus pimeimpänä vuodenaikana on viidestä viiteen ja puoleen tuntia ja valoisimpana aikana noin 19–20 tuntia. Auringon säteilyteho on etelässä talvipäivänseisauksen aikaan 49 W/m² keskipäivällä. Kesäpäivänseisauksen aikaan luku on 952 W/m². Pohjoisessa vastaavat luvut ovat 25 ja 929 wattia.http://www.kemi.fi/kk021498/aurinko.html http://wiki.naturalfrequency.com/wiki/Solar_Position_Calculator 

 Väestö 


Vuodenvaihteessa 2018/2019 Pirkanmaan väkiluku oli 515 095 (Tilastokeskus). Vuonna 2018 väestömäärän muutos oli +3 014 henkeä (+0,59 %). Pirkanmaan muuttotase oli positiivinen, luonnollinen väestönlisäys sen sijaan oli hitusen negatiivinen. Aiempien vuosien tapaan maakuntaa kasvatti eritoten kotimainen muuttovoitto.

Pirkanmaan maakunnan väestönkasvu painottuu hyvin voimakkaasti Tampereelle ja sen kehyskuntiin Nokialle, Kangasalle, Pirkkalaan, Lempäälään ja Ylöjärvelle. Vuosina 2013–2015 Tampereen osuus koko maakunnan väestönkasvusta oli 65 prosenttia ja vuoden 2016 aikana 75 prosenttia. Koko Pirkanmaan väestö lisääntyi vuoden 2016 aikana 3 165 asukkaalla ja Tampereen ja sen kehyskuntien väkiluku 4 089 asukkaalla, mistä Tampereen osuus oli 3 055 asukasta. Tämä merkitsee, että Tampereen kaupunkiseudun ulkopuolisella Pirkanmaalla väkiluku väheni vuonna 2016 yli 900 asukkaalla. Väestön vähentyminen on tuntunut erityisen voimakkaana maakunnan pohjoisosassa.Juha Lehtinen: Kaupungistumisen uusi aalto kiihtyy. Aamulehti 28. tammikuuta 2017, s. A6. Alma Media Kustannus Oy.

 Väestömuutokset 

1900-luvun jälkipuoliskolla Pirkanmaan osuus Suomen väkiluvusta pysytteli 8,5 prosentin tuntumassa. Vuosisadan lopussa maakunnan väkiluvun kasvu kiihtyi ja 2010-luvun jälkipuoliskolle tultaessa väestöosuus oli kohonnut yli yhdeksän prosentin. Pirkanmaan väkiluku ylitti puolen miljoonan rajan 2013.

VuosiVäkilukuOsuus Suomen väestöstäMuutosMuutos-%1960381 5988,6 %1970397 3668,6 %+15 768+4,1 %1980410 4708,6 %+13 104+3,3 %1990426 8128,5 %+16 342+4,0 %2000447 0518,6 %+20 239+4,7 %2010489 1599,1 %+40 872+9,1 %2018515 0959,3 %+25 936+5,3 %

Pirkanmaan maakunnan kokonaishedelmällisyysluku nousi 2000-luvun ensikymmenluvulla 1,66:sta 1,83:een. Samana ajanjaksona Suomen keskimääräinen luku kohosi 1,73:sta 1,87:ään. Seuraavalla vuosikymmenellä hedelmällisyys kääntyi laskuun, kuten koko valtakunnassa. Vuonna 2015 Pirkanmaan luku oli 1,61.

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty maakunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1. tammikuuta 2013 tilanteen mukainen. Kahtia jaetun Längelmäen kunnan väestö on kuitenkin vuosina 1980–2005 laskettu kokonaan osaksi Keski-Suomessa sijaitsevaa Jämsää.

Ajanjaksolla 2015–2017 Pirkanmaan kunnista asukaslukuaan lisäsivät Tampere (+5 899 asukasta), Kangasala (+682), Nokia (+327), Lempäälä (+259), Pirkkala (+163), Ylöjärvi (+145) ja Valkeakoski (+64 asukasta). Vastaavasti eniten väestöään menettäneet kunnat olivat Sastamala (−339 asukasta), Mänttä-Vilppula (−335), Punkalaidun (−179), Ruovesi (−176) ja Virrat (−143 asukasta). Muuttotappiosta kärsineitä kuntia oli Pirkanmaalla kaikkiaan 15. Maakunnassa on siten nähtävissä sama kehitys kuin muuallakin Suomessa: asukkaat muuttavat kasvukeskuksiin ja niiden naapurikuntiin.Kari Happonen: Tampereelta ei valu väkeä enää naapurikuntiin. Aamulehti 10. tammikuuta 2019, s. A4–A5. Alma Media Kustannus Oy.

 Uskonto 

Pirkanmaan alueella herätysliikkeet ovat perinteisesti vaikuttaneet vain vähän. Mainittavaa kannatusta alueella on kerännyt Nokian seudulla esiintyvä evankelinen herätysliike, jossa liikkeellä on edelleen kannatusta. Tamperelle, kuten muihinkin suuriin kaupunkeihin, on muodostunut eri liikkeiden kannattajaryhmiä. Osittain liikkeillä on 1800-luvulle ulottuvat perinteet, mutta enimmäkseen niiden elinvoimaisuus on perustunut muuttoliikkeeseen. Evankelioivan herätyskristillisyyden vaikutus on ollut Tampereella 1960-luvulta lähtien vanhoja herätysliikkeitä voimakkaampaa. Sen vaikutus on mainittavissa määrin koskettanut myös Tampereen ympäristöpaikkakuntia.

 Kielet 


 Suomi, ruotsi ja saame 

Pirkanmaa on kielellisesti varsin homogeeninen alue: vuonna 2018 suomea puhui äidinkielenään lähes 490 000 henkeä eli noin 95 prosenttia maakunnan väestöstä. Suomenkielisten osalta Pirkanmaan valtakunnallinen väestöosuus oli 10,1 prosenttia. 2010-luvulla suomenkielisten määrä on noussut vain Uudellamaalla, Pirkanmaalla ja Pohjois-Pohjanmaalla sekä hienoisesti Varsinais-Suomessa ja Ahvenanmaalla.

Keskiajalla Suomeen muodostunut ruotsinkielinen uudisasutus ei ulottunut nykyisen Pirkanmaan alueelle, joten maakunnan suomenruotsalaisten määrä ja väestöosuus on vähäinen. Vuonna 2021 Pirkanmaalla ruotsia puhui äidinkielenään 2 053 henkilöä. Saamea puhui Pirkanmaalla äidinkielenään 33 henkilöä vuonna 2021.

 Muut kielet 
Vieraskielisten eli muita kieliä kuin suomea, ruotsia tai saamea äidinkielenään puhuvien määrä on noussut Pirkanmaalla voimakkaasti 2000-luvulla. Kieliä on kymmenittäin, ja useimpien maakunnallinen väestöosuus on alle promillen. Vuonna 2018 vieraskielisiä oli noin 25 000 henkilöä eli viitisen prosenttia väestöstä. Pirkanmaan toiseksi puhutuin kieli on venäjä, vuonna 2018 sitä käytti äidinkielenään nelisen tuhatta henkilöä.

Taulukossa on mainittu kielet, joita puhuu Pirkanmaan maakunnassa asuvista äidinkielenään vähintään tuhat henkilöä. Sijaluku viittaa taulukon viimeisimpään vuoteen.

SijaKieli1990Väestöosuus 19902000Väestöosuus 20002010Väestöosuus 20102018Väestöosuus 20181.suomi424 10199,3 %442 18098,2 %471 78696,4 %488 12794,8 %2.venäjä1740,04 %1 5640,35 %3 2200,66 %4 3010,83 %3.arabia670,02 %5620,12 %1 1700,24 %2 4960,48 %4.viro890,02 %5620,12 %1 5480,32 %2 2350,43 %5.ruotsi1 5680,37 %1 5610,35 %1 7990,37 %1 9680,38 %6.persia50,001 %1580,04 %8080,17 %1 7830,35 %7.englanti2530,06 %5360,12 %9620,20 %1 5500,30 %

Talous


Vuonna 2016 Pirkanmaan maakunnan bruttokansantuote oli noin 18,3 miljardia euroa (8,5 % Suomen bruttokansantuotteesta). Bruttokansantuote asukasta kohden oli 36 040 euroa eli noin 92 prosenttia Suomen keskiarvosta. Pirkanmaan bruttokansantuote oli maakuntien toiseksi korkein ja asukasta kohden laskettuna seitsemänneksi korkein yhdeksäntoista maakunnan joukossa.

Pirkanmaan elinkeinorakenne painottuu jälkiteolliselle yhteiskunnalle tyypillisesti palveluihin. Tampereelle on kasvanut valtakunnallisesti merkittävä tieto- ja viestintäteknologian alan keskittymä. Väestöpohjansa ansiosta kaupunki on myös huomattava kaupan keskus. Teollisuuden osuus arvonlisäyksestä ja työpaikoista on Pirkanmaalla Suomen keskiarvoa korkeampi. Maakunta on yksi Suomen keskeisistä valmistavan teollisuuden keskittymistä, teollisen toiminnan perinteet ovat pitkät ja koulutusverkosto hyvä. Teollisuus on keskittynyt pitkälti Tampereelle ja sen lähiympäristöön, kuten Nokialle ja Valkeakoskelle. Myös Mänttä-Vilppula on merkittävä teollisuuskeskus. Maatalouden osuus taloudellisesta toiminnasta on vähäinen. Maakunnan länsiosassa maataloustuotanto on lypsykarjavaltaista, etelässä viljanviljelyvaltaista ja pohjoisessa metsätalousvaltaista.

Pirkanmaan osuus Suomen viennistä ja etenkin tuonnista on huomattavasti maakunnan bruttokansantuoteosuutta pienempi; teollisuuden ansiosta maakunnan ulkomainen kauppatase on ylijäämäinen. Noin 90 prosenttia Pirkanmaan viennistä tulee teollisuuden päätoimialalta.

Pirkanmaalla on kauttaaltaan erittäin korkea työttömyys: vuonna 2014 noin seitsemäsosa työvoimasta oli työttömänä. Maakunnan työpaikkaomavaraisuus oli lähes sata prosenttia.

Liikenne

Raideliikenne
Pirkanmaan halki kulkee kaksi keskeistä raideliikenteen väylää: niin kutsuttu päärata Helsingistä Ouluun ja ratayhteys Turusta Jyväskylään. Rataosuudet yhtyvät Toijalassa ja erkanevat jälleen Tampereella, joka on maakunnan ja koko Suomen raideliikenteen solmukohta. Tampereelta on myös ratayhteys Nokian ja Vammalan kautta Poriin ja Raumalle. Pienivolyymista henkilöliikennettä on Pirkanmaan koillisosan kautta kulkevalla rataosalla Orivesi–Vilppula–Kolho–Haapamäki. Pirkanmaan radat on sähköistetty lukuun ottamatta Orivesi–Haapamäki-yhteyttä sekä Valkeakoskella ja Mäntässä sijaitsevia teollisuuskäytössä olevia pisteratoja.

Pirkanmaa liitettiin Suomen rataverkkoon kesäkuussa 1876, jolloin liikenteelle avattiin rataosat Turku–Toijala ja Hämeenlinna–Tampere. Päärataan kuuluva rataosa Tampereelta Oriveden, Vilppulan ja Haapamäen kautta Seinäjoelle avattiin 1882. Ratayhteyttä oikaistiin 1971, jolloin avattiin yhteys Tampereelta Parkanon kautta Seinäjoelle. Tampere–Pori-rataosuus avattiin marraskuussa 1895. Orivesi–Jämsä-rataosuus avattiin heinäkuussa 1950. Tampereelta Jyväskylän suuntaan kuljettiin Vilppulan ja Haapamäen kautta aina vuoteen 1977, jolloin avattiin yhteys Jämsänkoski–Jyväskylä.

Parkanon ja Virtain kautta kulkenut Haapamäki–Pori-rata on lakkautettu lukuun ottamatta väliä Niinisalo-Parkano; tämä osuus ei ole sähköistetty.

Tampereelle avattiin elokuussa 2021 raitiotie, jota saatetaan laajentaa seudulliseksi myöhemmin tulevaisuudessa.

Maantieliikenne
Pirkanmaan tärkeimmät maantieliikenteen väylät noudattelevat raideliikenteen reittejä. Maakunnan alueella kulkee valtatie 3 Helsingistä Vaasaan, valtatie 9 Turusta Pohjois-Karjalaan ja valtatie 12 Raumalta Kouvolaan. Nokiasta Poriin kulkee valtatie 11. Valtateitä yhdistää Tampereen eteläpuolitse linjattu kehätie. Pirkanmaan pohjoisosia halkoo Porista Joensuuhun johtava, melko vähäliikenteinen valtatie 23. Tie kulkee Parkanon, Kihniön ja Virtain kautta.

Pirkanmaan valtatiet:
 Helsinki – Hyvinkää – Riihimäki – Hämeenlinna – Tampere – Parkano – Kurikka – Laihia – Vaasa
 Turku – Loimaa – Tampere – Jämsä – Jyväskylä – Kuopio – Outokumpu – Joensuu – Niirala
 Nokia – Pori
 Rauma – Huittinen – Nokia – Tampere – Lahti – Kouvola
 Pori – Kankaanpää – Parkano – Virrat – Keuruu – Jyväskylä – Pieksämäki – Varkaus – Joensuu

Pirkanmaan kantateistä tunnetuin lienee Orivedeltä Virtain kautta Pohjanmaalle kulkeva kantatie 66, josta on tehty jopa musiikkikappale, ”Valtatie 66”. Tien varrella sijaitsee useita nähtävyyksiä, kuten Torisevan rotkojärvet. Kangasalta alkaa Suomen pisin kantatie, kantatie 58, joka kulkee Oriveden ja Mänttä-Vilppulan kautta pohjoiseen.
Pirkanmaan kantatiet:
 Sastamala – Kankaanpää – Kauhajoki
 Jämsä – Mänttä
 Hämeenlinna – Pälkäne
 Kangasala – Orivesi – Keuruu – Kivijärvi – Kärsämäki
 Tampere – Kuru – Virrat	
 Orivesi – Virrat – Lapua
 Virrat – Alajärvi – Pietarsaari
Liikennemäärät heijastelevat asutustiheyttä. Ne ovat Tampereen pohjoispuolella vähäisempiä kuin maakunnan eteläosassa. Vilkkaimmat reitit, kuten Tampereen kehätie ja valtatie 3:n osuus Ylöjärveltä Helsinkiin, on rakennettu moottoriteiksi.

Pirkanmaan maakunnan runsaat vesistöt asettavat maantieliikenteelle suuria haasteita. Tätä korostaa Tampereen keskustan sijainti kahden suuren järven välisellä kapealla kannaksella ja se, että suurin osa maakunnan sisäisestä ja kauttakulkuliikenteestä kulkee Tampereen kautta. Tampereen keskustan ohittava liikenne on pyritty ohjaamaan Pirkkalan, Nokian ja Ylöjärven kautta kulkevalle eteläiselle ohitustielle. Aiemmin valtatie 3:n varrella sijainnut Valkeakoski jäi sivuun uudesta moottoritiestä 1990-luvulla.

Ilmailu
pienoiskuva|Tampere-Pirkkalan lentoaseman terminaali 2.
Vuonna 1979 valmistunut Tampere-Pirkkalan lentoasema (IATA: TMP, ICAO: EFTP) sijaitsee viitisentoista kilometriä Tampereen keskustasta etelään. Asemalla on verraten vilkas kansainvälinen lentoliikenne. Tampere-Pirkkala sijaitsee suhteellisen lähellä Suomen merkittävintä lentoasemaa, Helsinki-Vantaata: asemien välinen lentomatka kestää puolisen tuntia. Tampere-Pirkkalasta on hyvät yhteydet myös Tukholmaan ja eräisiin Keski-Euroopan kaupunkeihin.

Tampereen pohjoispuolella sijaitsee harrastelijakäytössä oleva Teiskon lentokenttä.

Vesiliikenne
Näsijärvellä on risteilijäliikennettä esimerkiksi Tampereelta aina Virroille asti. Myös Pyhäjärvellä tehdään risteilyjä. Keurusselällä on risteilytoimintaa linjalla Mänttä–Keuruu.

Katso myös

Pirkanmaan maakunnan kuntien vaakunat
Suur-Pirkkala
 Luettelo Pirkanmaan kansakouluista

Lähteet

Kotiseutuni: Pirkanmaa. Suomen maakuntajulkaisu, 1976. 
Finlandia Otavan Iso maammekirja 3. Kustannusosakeyhtiö Otava, 1984. 
 Papunen, Pentti: Ikaalisten entisen emäpitäjän historia I. 1996.

Viitteet

Aiheesta muualla

Pirkanmaan liitto
Akseli: Pirkanmaan teollisuushistoria 
Pirkanmaa-portaali 
Pirkanmaan ELY-keskus

*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit