Ylihärmä

Ylihärmä  on  entinen Suomen kunta, joka sijaitsi Etelä-Pohjanmaahan kuuluneessa Härmänmaan seutukunnassa, Länsi-Suomen läänissä. Sen asukasluku oli  ja pinta-ala oli  km², josta  km² vesistöjä (31.12.2008). Kunta lakkautui, kun se yhdistyi Alahärmän, Kauhavan ja Kortesjärven kanssa uudeksi Kauhavaksi vuonna 2009. Ylihärmän naapurikunnat olivat Alahärmä, Isokyrö, Kauhava, Lapua, Vöyri-Maksamaa ja Ylistaro.

Ylihärmä tunnetaan puukkojunkkareiden ja härmäläisten puukkojen kotipitäjänä. Ylihärmä sijaitsee Lapuanjoenvarren lakeudella, jonka maisemaa hallitsevat Alahärmään saakka jatkuvat viljelysaukeat ja ladot. Valtatie 19 kulkee Ylihärmän läpi joen vartta seuraten.

 Nimen synty 
Ylihärmän ja Alahärmän seutu on tunnettu Vuohiluomana, Naarasluomana ja myöhemmin Härmänä. Pitäjänjaon yhteydessä otettiin käyttöön nimet Ylihärmä ja Alahärmä.

 Historia 
 Esihistoria ja asutuksen syntyminen 
Ensimmäiset ihmiset tulivat Ylihärmään jo kivikaudella, mutta pysyvä asutus seudulle tuli vasta 1500-luvulla. Ylihärmä kuului Suur-Kyrön ylimmäiseen neljännekseen ja myöhemmin Lapuan emäpitäjään. Vuonna 1683 seutu perustettiin Lapuan kappeliseurakunnaksi, jolloin asutuksen painopiste oli Alahärmän puolella.Rikkinen & Sihvo 1968, s. 235

Tervanpolton ansiosta seutu vaurastui 1600-luvulla niin, että asukkaat muodostivat oman saarnahuonekunnan, joka erotettiin Härmästä ja alistettiin Lapualle vuonna 1786.

 Seurakunnan itsenäistyminen (1816–1869) 
pienoiskuva|oikea|Ylihärmäläinen kylätie vuonna 1933.
Ylihärmä sai kappelin oikeudet vuonna 1816 ja siitä tuli itsenäinen seurakunta vuonna 1859. Ensimmäinen oma kirkkoherra Ylihärmään saatiin kuitenkin vasta vuonna 1869. Kaapo Hakolan rakentama Ylihärmän kirkko rakennettiin vuosina 1785–87. Kirkon yhteyteen rakennettiin C. L. Engelin piirtämä kellotapuli vuonna 1828.

Vuonna 1852 Etelä-Pohjanmaan herännäispapit pitivät kokouksen Carl Gustaf von Essenin pappilassa. Kokouksessa he päättivät irtisanoutua Niilo Kustaa Malmbergin johtamasta herännäisyydestä.

 Kunnan kehittyminen (1868–2009) 
Härmä oli puukkojunkkarien ydinaluetta ja yksi tunnetuimmista oli ylihärmäläinen Antti Rannanjärvi, jonka ”Kauhavan ruma vallesmanni” Adolf Hägglund kuitenkin saattoi rautoihin 1860-luvulla. Joitakin vuosia vapautumisensa jälkeen Rannanjärvi puukotettiin kuoliaaksi Yliluoman kylässä.

Viimeisinä suurina nälkävuosina 1867–1868 menehtyi 242 ylihärmäläistä, eli noin kymmenen prosenttia pitäjän väestöstä. Suuresta Amerikkaan suuntautuneesta siirtolaisuudesta huolimatta Ylihärmän asukasluku kasvoi nopeasti. Vuonna 1920 Yihärmässä oli noin 3 800 asukasta. 

Sisällissodan aikaan Ylihärmä oli muun Etelä-Pohjanmaan tavoin valkoisten tukialuetta. Kenraali Gustaf Mannerheimin perusti ensimmäisen päämajansa talvella 1918 Ylihärmän kirkolle.

 Maantiede 
oikea|pienoiskuva|228x228px|Kartta nykyisen Kauhavan alueen kuntaliitoksista. Ylihärmään liitettiin alueita mm. Isostakyröstä, Ylistarosta ja Vöyristä.
Ylihärmä oli pinta-alaltaan pienehkö kunta Lapuanjoen keskijuoksulla. Maisemakuvansa puolesta se kuuluu Etelä-Pohjanmaan tasankoalueeseen, ja maaston korkeus merenpinnasta vaihtelee 40 metrin molemmin puolin. Etenkin Lapuanjoen varsi on alavaa ja tasaista. Joen länsipuolella lakeuden keskeyttävät paikoin matalat metsän peittämät kumpareet ja kallioiset mäet. Kallioperä on enimmäkseen graniittia, jota peittävät laaksoissa paksut savikerrokset, korkeammilla paikoilla moreeni. Maaston vähäisen kaltevuuden vuoksi Lapuanjoki virtaa Ylihärmän kohdalla hyvin hitaasti, ja alue on varsin tulvaherkkää. Peltojen osuus kunnan kokonaispinta-alasta oli Ylihärmässä suurempi kuin muissa Etelä-Pohjanmaan kunnissa.Hannu Tarmio, Marketta Heinonen ja Kalevi Korpela (toim.): Suomenmaa 7: maantieteellis-yhteiskunnallinen tieto- ja hakuteos, s. 466–467. Porvoo-Helsinki: WSOY, 1978. .

 Kylät 
Haapoja, Ikola, Ilomäki, Kangas, Keskikunta, Kirkonkylä, Kosola, Kujala, Pakka, Rannanjärvi, Salomaa, Taipale, Vesiluoma, Yliluoma.

 Liikenne 
Ylihärmän kautta kulkee valtatie 19 Jalasjärveltä Uuteenkaarlepyyhyn (aiemmin kantatie 67). Lähin rautatieasema on Seinäjoki–Oulu-radalla Kauhavalla. Ylihärmän rata rakennettiin Seinäjoki–Oulu-radalta niin kutsutun Kaupin soraradan jatkeeksi Ylihärmän kirkonkylään paikkakuntalaisten talkootyönä vuosina 1949–1951. Henkilöliikenne radalla loppui kuitenkin jo vuonna 1953, ja koko rata purettiin tavaraliikenteen loputtua 2000-luvulla.Jussi Iltanen: Radan varrella: Suomen rautatieliikennepaikat, s. 142. Helsinki: Karttakeskus, 2010. .

 Etäisyyksiä Ylihärmästä 
Kauhava 15 km
Lapua 25 km
Seinäjoki 50 km
Uusikaarlepyy 50 km
Vaasa 60 km

 Kulttuuri 
Ylihärmä on antanut nimensä eteläpohjalaisen Rehupiikles-yhtyeen kappaleelle "Ylihärmä" yhtyeen ensimmäiseltä albumilta Noiruttu Pohojam'maa (1995). Kappaleen pohjana on Scott McKenzien tunnetuksi tekemä "San Francisco (Be Sure to Wear Some Flowers in Your Hair)". Kertosäe suomeksi on: "Jos meinaat mennä Ylihärmään".

 Tapahtumat 
Ylihärmässä on järjestetty useita suuria kristillisiä kesätapahtumia. Herättäjäjuhlat on järjestetty Ylihärmässä kolme kertaa: 1908 Keskisessä, 1934 sekä 1982. Evankelisuuden evankeliumijuhla järjestettiin Ylihärmässä vuonna 1995.

 Ruokakulttuuri 
Sekä Ylihärmän että Alahärmän pitäjäruoaksi nimettiin 1980-luvulla perunaloora eli suolasilakasta ja perunaviipaleista tehty silakkalaatikko.

 Hallinto ja politiikka 
Ylihärmän kunnanvaltuustossa oli 21 paikkaa. Valtuustokaudella 2005–2008 enemmistö paikoista oli keskustalla.Tilastokeskus: Kuntavaalit, puolueiden kannatus, 1976–2021

 Liikunta ja urheilu 
pienoiskuva|oikea|Ylihärmä on tullut tunnetuksi muun muassa pesäpallosta.
Ylihärmäläisiä urheiluseuroja

 Ylihärmän Junkkarit
 Ylihärmän Pesis-Junkkarit

 Talous 
Ylihärmäläisiä työnantajia:

 Datatech Oy
 Figen Oy
 Härmän kuntokeskus
 Junkkari Oy
 Kaskea Group
 MSK Cabins Oy
 MSK Group Oy
 MSK Plast Oy
 Pellon Group Oy
 Reikälevy Oy
 Skaala Ikkunat ja Ovet Oy

 Tunnettuja asukkaita 
 Jaakko Elenius (1939–2010), herännäisjohtaja ja päätoimittaja
 Juho Haapoja (s. 1980), ammattinyrkkeilyn raskaansarjan suomenmestari
 Kalevi Haapoja (s. 1932), näyttelijä
 Jaakko Isosaari (1950–2015), yrittäjä ja yritysjohtaja, teollisuusneuvos
 Valto Järvi (1906–1987), pesäpalloilija, järjestöjohtaja, maanviljelysneuvos
 Tapio Kurki (s. 1947), agronomi ja järjestöjohtaja, maanviljelysneuvos
 Antti Kurvinen (s. 1986), poliitikko
 Artturi Leinonen (1888–1963), kirjailija
 Matti Liinamaa (1908–1968), kansanedustaja
 Liisa Mansikkamäki (s. 1951), juristi, korkeimman oikeuden jäsen
 Henna Peltokangas (s. 1991), pesäpalloilija
 Ilmari Perälä (1892–1987), metsänhoitaja, metsäneuvos
 Raimo Rajala (s. 1949), opettaja, professori
 Antti Rannanjärvi (1828–1882), puukkojunkkari
 Paula Risikko (s. 1960), eduskunnan puhemies, kansanedustaja
 J. S. Sirén (1889–1961), eduskuntatalon suunnitellut arkkitehti
 Jorma Uitto (1921–2009), tullihallituksen pääjohtaja
 Heikki Ylikangas (s. 1937), historioitsija

 Lähteet 


 Viitteet 

 Aiheesta muualla 

*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit