Apokryfiset kirjat

Apokryfiset kirjat eli apokryfikirjat tai apokryfit  ovat juutalaisia tai alkukristillisiä kirjoituksia, jotka on jätetty kaanonin eli ohjeellisen tekstikokoelman ulkopuolelle. Juutalaisuudessa kanonisoitu tekstikokoelma on heprealainen raamattu Tanak ja kristinuskossa Raamattu. Apokryfisiä kirjoja on eri tekstikokoelmissa vaihtelevasti eri aikoina ja eri kirkkokunnissa.Kuula, Nissinen & Riekkinen, s. 19–24 Apokryfinen () tarkoittaa ”kätketty”. Nimitys juontuu siitä, ettei apokryfisiä kirjoja yleensä luettu kristillisissä jumalanpalveluksissa, vaikka ne olivat saatavilla.

Juutalaisuudessa apokryfisiä ovat kaikki tekstit, jotka eivät kuulu Tanakiin. Kristinuskon apokryfikirjoista puhuttaessa Vanhan ja Uuden testamentin apokryfikirjojen välillä on tehtävä selvä ero. Vanhan testamentin apokryfikirjat eli niin kutsutut deuterokanoniset kirjat ovat osa Raamattua, tosin varsinkaan protestanttisessa kristillisyydessä niitä ei tunnusteta muiden Raamatun kirjojen arvoisiksi. Sen sijaan Uuden testamentin apokryfeillä ei milloinkaan ole ollut laajasti tunnustettua asemaa kristinuskon piirissä.

Katolinen kirkko nimittää apokryfisiksi pelkästään Raamatun kaanonin ulkopuolisia kirjoja. Niitä kirjoja, jotka kuuluvat kristilliseen Raamattuun, se nimittää deuterokanonisiksi kirjoiksi.

 Vanhan testamentin apokryfit ja pseudepigrafit 
pienoiskuva|Lutherin Raamatun apokryfiset kirjat
Toisen temppelin aikana juutalaisissa piireissä laadittiin useita tekstejä, jotka eivät päätyneet Vanhan testamentin kaanoniin. Ajallisesti ne sijoittuvat Vanhan ja Uuden testamentin väliseen aikaan. Kirjoitukset voidaan jakaa kahteen osaan. Osa kirjoista, niin sanotut deuterokanoniset kirjat eli (Vanhan testamentin) apokryfikirjat, ovat sellaisia, jotka jotkut kirkkokunnat lukevat tai ovat lukeneet osaksi Vanhaa testamenttia. Osa kirjoista on puolestaan juutalaista uskonnollista kirjallisuutta; niillä ei ole koskaan ollut tunnustettua asemaa. Näistä käytetään puolestaan nimitystä (Vanhan testamentin) pseudepigrafiset kirjat.

 Deuterokanoniset kirjat 

Deuterokanoniset kirjat ovat Vanhan testamentin apokryfisiä kirjoja, jotka luokitellaan katolisessa ja ortodoksisessa perinteessä osaksi Raamatun kaanonia, mutta protestanttisissa kirkoissa apokryfiksiksi. Deuterokanonisiksi katsotaan kirjat, jotka ovat mukana juutalaisen Raamatun vanhimmassa kreikankielisessä käännöksessä, mutta eivät juutalaisten nykyisin käyttämässä raamatussa eli Tanakhissa. Kun Tanakhin kokoonpano ajanlaskumme ensimmäisellä vuosisadalla lopullisesti vakiintui, nämä kirjat jätettiin siitä pois, koska uskottiin, ettei profeettoja ollut esiintynyt enää Artakserkses II:n ajan jälkeen. Deuterokanonisilla kirjoilla on kuitenkin aina, myös protestanttisuudessa, ollut tunnustetumpi asema kuin Uuden testamentin apokryfeillä.

Hieronymus, joka laati Raamatun latinankielisen käännöksen, Vulgatan, piti näitä kirjoja toissijaisina eli deuterokanonisina, mutta otti ne kuitenkin mukaan käännökseensä erottamatta niitä omaksi ryhmäkseen. Katolinen kirkko vahvisti lopullisesti Trenton kirkollis­kokouksessa vuonna 1546, että niillä on sama ohjeellinen arvo kuin muillakin Raamatun kirjoilla.

Protestanttisen suuntauksen reformoidut kirkot käyttävät apokryfisiä kirjoja tuskin lainkaan. Sen sijaan luterilaiset seuraavat Martti Lutherin neuvoa ja pitävät niitä hyödyllisinä, mutta eivät kanonisten kirjojen veroisina. Luther sijoitti apokryfiset kirjat Vanhan testamentin muiden kirjojen jälkeen otsikolla ”Apokryfit. Toisin sanoen kirjat, joita ei tule pitää Pyhien Kirjoitusten vertaisina mutta jotka silti ovat hyödyllisiä ja hyviä lukea.” Niillä on Lutherin mukaan oma merkityksensä kirkossa ja Raamatussa, vaikkei niitä ole otettu juutalaisten hepreankieliseen raamattuun.

 Katolisen kirkon hyväksymät deuterokanoniset kirjat 

Vanhan testamentin apokryfikirjoja, jotka katolinen kirkko ja ortodoksinen kirkko ovat hyväksyneet deuterokanonisiksi, ovat seuraavat. Ne sisältyvät myös apokryfisten kirjojen osastoon Lutherin Raamatussa ja sen mukaisesti muun muassa niissä suomenkielisissä painoksissa, joissa ne ovat mukana, sekä myös englanninkieliseen King James Bibleen.

 Tobitin kirja
 Juditin kirja
 Esterin kirjan lisäykset (Kreikkalainen Esterin kirja)
 Ensimmäinen makkabilaiskirja
 Toinen makkabilaiskirja
 Viisauden kirja
 Sirakin kirja (Ecclesiasticus)
 Barukin kirja
 Jeremian kirje (latinalaisissa ja vanhoissa protestanttisissa laitoksissa Barukin kirjan 6. lukuna)
 Danielin kirjan lisäykset:
 Susanna (Vulgatassa Dan. 13, Septuagintassa joskus ennen Danielin kirjaa)
 Danielin maineteot ja koettelemukset eli Bel ja lohikäärme (Vulgatassa Dan. 14, Septuagintassa joskus ennen Danielin kirjaa)
 Asarjan rukous ja Kolmen miehen kiitoslaulu (Vulgatassa ja Septuagintassa Dan. 3:24–90)

 Vulgata Clementinassa erillisenä liitteenä julkaistut kirjat 

Seuraavat kirjat on Vulgata Clementinassa sijoitettu erilliseksi liitteeksi. Ne sisältyvät myös King James Bibleen,<ref name="KJV">{{kirjaviite | Nimeke = The Bible: Authorized King James Version with Apocrypha | Julkaisija = Oxford World's Classics | Vuosi = 1998 | Tunniste = | Isbn = 978-0-19-283525-3}}</ref> mutta Lutherin Raamatussa näistä on mukana vain Manassen rukous. Ortodoksisessa Raamatussa Kreikkalainen Esran kirja on nimellä Ensimmäinen Esran kirja. Lisäksi kirkko lukee kanoniseksi manassen rukouksen (osana Oodien kirjaa).

 Manassen rukous Kolmas Esran kirja (Kreikkalainen Esran kirja)
 Neljäs Esran kirja (Esran ilmestys)

 Ortodoksisen kirkon lisäksi käyttämät deuterokanoniset kirjat 

Ortodoksinen kirkko käyttää katolisten deuterokanonisten kirjojen lisäksi myös seuraavia Septuagintaan kuuluvia kirjoja:

 Psalmi 151
 Kolmas makkabilaiskirja Neljäs makkabilaiskirja Muita apokryfikirjoja 

Muutamat kirkkokunnat lukevat tai ovat lukeneet Raamattuun kuuluviksi myös seuraavat kirjat. Näitä ei ole Vulgatassa, Septuagintassa eikä Lutherin Raamatussa tai esimerkiksi King James Biblessä.

 Armenian kirkossa:
 Kahdentoista patriarkan testamentit Etiopian kirkossa:
 Riemuvuosien kirja Henokin kirja
 Psalmi 154
 Salomon oodit
 Salomon psalmit

 Muuta Vanhan testamentin apokryfistä kirjallisuutta (pseudepigrafit) 

Lisäksi Vanhan testamentin apokryfiseen kirjallisuuteen kuuluu joukko juutalaisia uskonnollisia kirjoituksia, joita rabbiininen juutalaisuus ei lue heprealaiseen raamattuun kuuluvaksi eikä mikään kirkkokunta Raamattuun kuuluvaksi.

 Neljäs Barukin kirja eli Jeremian kirjasta poisjätetyt (paraleipomena) 
 Toinen Henokin kirja
 Kolmas Henokin kirja
 Hesekielin salainen kirja 
 Jesajan taivaaseenastuminen 
 Viides makkabilaiskirja
 Profeettojen elämät 

Ilmestyskirjallisuutta:
 Aadamin ilmestys
 Abrahamin ilmestys
 Toinen Barukin kirja eli syyrialainen Barukin ilmestys
 Kolmas Barukin kirja eli kreikkalainen Barukin ilmestys
 Elian ilmestys
 Esran ilmestys
 Mooseksen ilmestys
 Sadrakin ilmestys
 Sefanjan ilmestys

Testamentteja:
 Kahdentoista patriarkan testamentit
 Aadamin testamentti 
 Abrahamin testamentti
 Iisakin testamentti
 Jaakobin testamentti
 Jobin testamentti
 Salomon testamentti

Aadamista ja Eevasta kertovaa kirjallisuutta:
 Aadamin ja Eevan riita Saatanan kanssa 
 Aadamin ja Eevan elämä 

 Uuden testamentin apokryfinen kirjallisuus 

Uuden testamentin apokryfiseen kirjallisuuteen kuuluu suuri joukko erilaisia varhaiskristillisiä kirjoituksia, jotka on jätetty Uuden testamentin ulkopuolelle. Suurin osa niistä on kirjoitettu vasta toisella vuosisadalla tai myöhemmin, jolloin varhaiskristillistä kaanonia on pidetty enimmäkseen vakiintuneena.Marjanen, Dunderberg 2006, s. 114.

Sisällöltään ja lajityypiltään kirjoituksia on hyvin monenlaisia, aidoista opetusten kokoelmista ja kirjeistä aina selviin väärennöksiin, taruihin ja setiläisen gnostilaisuuden kirjoituksiin saakka. Aitoja ja yleisesti arvostettuja opetustekstejä ovat muun muassa apostolisten isien kirjoitukset, jotka sijoittuvat ajallisesti apostolien ja Uuden testamentin ajan jälkeen. Suuri osa Uuden testamentin apokryfeistä on kuitenkin pseudepigrafisia eli ne on jälkikäteen pantu jonkun tunnetun henkilön, yleensä apostolin, nimiin. Monet Uuden testamentin apokryfeistä on myöhemmin arvioitu paitsi väärennöksiksi myös harhaoppisiksi, koska ne sisältävät muun muassa gnostilaisia näkemyksiä kristinuskosta.

Apokryfiset kirjoitukset ovat syntyneet yleensä selvästi Uuden testamentin kaanoniin kuuluvia kirjoituksia myöhemmin. Apostolisten isien kirjoitukset ovat yleensä peräisin ensimmäisen ja toisen vuosisadan vaihteen ja toisen vuosisadan loppupuolen väliltä ja esimerkiksi gnostilaiset kirjoitukset toisen vuosisadan puolen välin ja 300-luvun väliltä.

Tunnetuimmat Uuden testamentin apokryfisistä kirjoista ovat Jaakobin, Nikodemuksen, Pietarin ja Tuomaan evankeliumit, Paavalin ja Johanneksen teot, pienet kertomukset Jeesuksen lapsuudesta, kuten Tuomaan lapsuusevankeliumi, sekä monet apokalyptisista kirjoista, kuten muun muassa Pietarin ilmestys.

 Evankeliumeja 

 Arabialainen lapsuusevankeliumi
 Barnabaan evankeliumi (todellisuudessa keskiaikainen teos)
 Bartolomeuksen evankeliumi (mahdollisesti sama kuin Bartolomeuksen kysymykset ja Jeesuksen Kristuksen ylösnousemus Bartolomeuksen mukaan)
 Ebioniittien evankeliumi 
 Egyptiläisten evankeliumi (koptilainen)
 Egyptiläisten evankeliumi (kreikkalainen)
 Filippuksen evankeliumi
 Gamalielin evankeliumi
 Heprealaisevankeliumi
 Jaakobin protoevankeliumi (Protevangelium Iakobi)
 Johannes Kastajan elämä
 Kertomus rakentaja Joosefista
 Juudaksen evankeliumi
 Lapsuuden evankeliumi 
 Marian evankeliumi
 Markuksen salainen evankeliumi (mahdollisesti väärennös)
 Nasarealaisten evankeliumi 
 Nikodemuksen evankeliumi (Evangelium Nicodemi)
 1. osa: Pilatuksen teot (Gesta Pilati)
 2. osa: Kristuksen laskeutuminen tuonelaan (Descensus Christi ad inferos)
 Pietarin evankeliumi
 Pseudo-Matteuksen evankeliumi (Pseudo-Matthaei Evangelium)
 Totuuden evankeliumi 
 Tuomaan evankeliumi
 Tuomaan lapsuusevankeliumi (Evangelium Thomae)

 Kilpailevat versiot kanonisista evankeliumeista 

 Apelleen evankeliumi (Apelles)
 Bardesaneen evankeliumi (Bardesanes)
 Basileideen evankeliumi (Basileides)
 Kerinthoksen evankeliumi (Kerinthos)
 Manin evankeliumi (Mani)
 Markionin evankeliumi (Markion, versio Luukkaan evankeliumista, jota Markion väitti alkuperäisemmäksi)

 Apostolien tekoja 

Teot, joiden kirjoittajana pidettiin aiemmin Leukiosta:Epifanios: Panarion (Adversus haereses) lxi, 1; lxiii, 2.

 Andreaan teot
 Johanneksen teot
 Paavalin teot, joka sisältää myös joskus erillisenä löydetyt osat:
 Paavalin kolmas kirje korinttilaisille
 Paavalin ja Theklan teot
 Pietarin teot
 Tuomaan teot

Muita tekoja:

 Andreaan marttyyrikuolema
 Barnabaan teot
 Bartolomeuksen teot
 Filippuksen teot
 Ksanthippen, Polyksenan ja Rebekan teot, mukana Paavali, Pietari, Filippus ja Andreas
 Mattiaan teot
 Paavalin ja Theklan teot
 Pietarin ja Andreaan teot
 Pietarin ja kahdentoista apostolin teot
 Pietarin ja Paavalin teot, tunnetaan myös muunnelmana nimellä Pietarin ja Paavalin kärsimys
 Taddeuksen teot

 Apostolien ja apostolisten isien kirjeitä 

 Apostolien kirje (Epistula Apostolorum)
 Abgarin kirje Jeesukselle ja Jeesuksen kirje Abgarille (Taddeuksen oppi, Addain oppi)
 Barnabaan kirje Kirje Diognetokselle Ensimmäinen Klemensin kirje (Klemensin kirje korinttilaisille)
 Toinen Klemensin kirje Korinttilaisten kirje Paavalille Paavalin ja Senecan kirjeet Paavalin kirje laodikealaisille (Laodikealaiskirje)
 Pietarin kirje Filippukselle Paavalin kolmas kirje korinttilaisille Pietarin kirje Jaakobille 
 Yhdentoista apostolin kirje Ilmestyskirjallisuutta 

 Hermaan Paimen Ensimmäinen Jaakobin ilmestys Toinen Jaakobin ilmestys Paavalin ilmestys (kreikkalainen)
 Paavalin ilmestys (koptilainen)
 Pietarin ilmestys Pietarin ilmestys (gnostilainen)
 Sefanjan ilmestys 
 Stefanuksen ilmestys 
 Tuomaan ilmestys Pilatus-tekstejä 

 Pilatuksen kirje keisarille (Epistola Pilati)
 Pilatuksen raportti keisarille (Anaphora Pilati)
 Pilatuksen puolustus (Paradosis Pilati)
 Pilatuksen kuolema (Mors Pilati)

 Maria-kirjallisuutta 

 Marian ylösnousemus Marian syntymä Neitsyt Marian kuolonuneen nukkuminen (Transitus Mariae)
 Johanneksen kirja Marian kuolonuneen nukkumisesta (De dormitione Mariae)

 Varhaiskirkon kirkkojärjestystä käsitteleviä teoksia 

 Apostolien säädökset (Constitutiones Apostolorum), koottu teoksista Didascalia apostolorum, Didakhe ja Apostoliset kaanonit 
 Apostolinen kirkkojärjestys (Constitutio Ecclesiastica Apostolorum) 
 Apostoliset kaanonit (Canones Apostolorum), kirkollisten määräysten kokoelma varhaiskirkon ajalta, oletetusti apostolien asettama 
 Didakhe (Apostolien opetus, Kahdentoista apostolin opetukset)
 Didascalia apostolorum (Apostolien opetus)

 Tuomaskirjallisuutta 

Nag Hammadin kirjaston tekstejä.

 Tuomas Kilvoittelijan kirja Tuomaan tekojen Helmihymni Keskustelu Vapahtajan kanssa Sekalaisia gnostilaisia tekstejä 

Setiläisiä, valentinolaisia ja muita tekstejä (Nag Hammadi yms.)

 Apostoli Paavalin rukous Arvovaltainen opetus Hallitsijoiden olemus Jaakobin salainen kirja Jeesuksen Kristuksen viisaus Kertomus sielusta Johanneksen salainen kirja Pistis Sofia Ptolemaioksen kirje Floralle Silvanoksen opetukset Suuren voimamme tunteminen Tutkielma ylösnousemuksesta Ukkonen, täydellinen järki Katkelmia Valentinokselta: Valentinolainen selonteko, Voitelusta, Kasteesta ja Ehtoollisesta Muita kirjoituksia 

 Kodratoksen katkelma
 Aarteiden luolan kirja Paavalin saarna Papiaan teos Herran puheiden selitykset Pietarin saarna (Kerygma Petri)
 Polykarpoksen marttyyrikuolema Sekstoksen lauseet Vapahtajan kosto (Vindicta Salvatoris)

 Katkelmia 

Tunnettujen apokryfisten kirjoitusten lisäksi on löydetty pieniä tekstikatkelmia muutoin tuntemattomista teoksista. Merkittävimpiä katkelmia ovat:

 Egertonin evankeliumi Faiyumin katkelma Naassenen katkelma Oksyrhynkhoksen evankeliumit Tuntematon Berliinin evankeliumi (Vapahtajan evankeliumi)

Katso myös: Agrafa (kr. ”kirjoittamattomat”), neljän evankeliumin ulkopuolella säilyneet Jeesuksen sanat

 Kadonneita teoksia 

Tunnettujen kirjoitusten lisäksi antiikin ajan lähteet mainitsevat useita kirjoituksia, joista ei ole säilynyt yhtään kopiota, mutta jotka todennäköisesti laskettaisiin apokryfisiin kirjoituksiin:

 Andreaan evankeliumi Mattiaan evankeliumi Neljän taivaallisen valtakunnan evankeliumi Täydellisyyden evankeliumi, Basileideen ja muiden gnostilaisten käyttämä
 Eevan evankeliumi, mahdollisesti sama kuin Täydellisyyden evankeliumi Kahdentoista evankeliumi Taddeuksen evankeliumi, mahdollisesti sama kuin Juudaksen evankeliumi, mutta sekoittaa Juudas Iskariotin Juudas Taddeukseen
 Seitsemänkymmenen evankeliumi Käärmeiden loitsujen kirja Memoria Apostolorum (”Apostolien muistoksi”)

 Katso myös 

 Kuolleenmeren kääröt
 Nag Hammadi

 Lähteet 



 Viitteet 

 Kirjallisuutta 












 Aiheesta muualla 

Deuterokanoniset kirjat:

 Suomen evankelis-luterilaisen kirkon selityssivu ja linkit apokryfikirjoihin.
 Apokryfikirjojen käännöskomitean käännösehdotuksia:
 Kuusi apokryfikirjaa: Tobitin, Juditin, Barukin ja Jeremian kirjat, Kreikkalainen Esterin kirja, Danielin kirjan lisäykset. (PDF)
 Kaksi apokryfikirjaa: Viisauden kirja, Ensimmäinen makkabilaiskirja. (PDF)
 Sirakin kirja heprealaisen ja kreikkalaisen tekstin mukaan  (PDF)
 DigiMarkus sisältää mm. apokryfikirjojen vuoden 2007 suomennokset.
 Finbible  Apokryfikirjat 1642, 1776 ja 1938 erikseen ja rinnakkain sekä suomalaiset Raamatunkäännökset 1933/38, 1776, 1642 ja Se Wsi Testamentti 1548 ja Vanha Testamentti 1552, niiltä osin kuin se on käännetty.

Muu apokryfinen kirjallisuus:

 Levänen, Tuomas: Opas apokryfisiin kirjoituksiin. Apokryfikirjat.com.

 Apokryfisiä kirjoituksia suomennettuina – Suomennokset Tuomas Levänen. Apokryfikirjat.com.
 Apokryfisiä kirjoituksia, gnostilaisia teoksia ja kirkkoisien kirjoituksia Early Christian Writings'' 


Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit