Vain muutaman dollarin tähden

Vain muutaman dollarin tähden () on Sergio Leonen ohjaama vuonna 1965 ilmestynyt spagettiwestern. Se on niin sanotun dollaritrilogian toinen osa ja jatkaa tunnelmaltaan samaa linjaa, jonka Kourallinen dollareita aloitti. 

Musiikin elokuvaan on säveltänyt Ennio Morricone. Elokuvan pääosaa – Nimetöntä miestä – esittää koko trilogiassa Clint Eastwood. Toisena päänäyttelijänä, everstinä, on Lee Van Cleef. Hän esiintyy myös trilogian päätösosassa Hyvät, pahat ja rumat.

 Juoni 

Elokuva kertoo kahdesta palkkionmetsästäjästä, jotka ampuvat roistoja saadakseen heistä palkkiorahat. Elokuvan alussa he eivät tunne toisiaan ja katsojille esitellään ensin eversti Douglas Mortimer (Lee Van Cleef) yhden roiston kimpussa ja sitten ”Nimetön mies” eli ”Monco” (Clint Eastwood), joka harhauttaa ja listii saluunassa pokeripöydässä Red ”Baby” Cavanaughin joukkioineen. 

Samaan aikaan toisaalla roistokopla vapauttaa vankilasta pomonsa Indion (Gian Maria Volontè). Hänestä maksettava palkkio elävänä tai kuolleena nousee 10 000 dollariin, ja sekä Monco että eversti Mortimer kiinnostuvat isosta palkkiosta tietämättä kuitenkaan vielä toisistaan. Indion kopla päättää seuraavaksi ryöstää El Pason pankin, koska he saavat tietää, että pankin rahat ovat epätavallisessa paikassa.

Mortimer tiedustelee Tucumcarin pankinjohtajalta parhaiten vartioitua pankkia ja saa vastaukseksi El Paso, joka on ”linnoitus”. Mortimer lähtee sinne heti seuraavalla junalla.

Monco maksaa katupojalle El Pasossa, että saa tiedon kaikista muukalaisista kaupungissa. Näitä ovat Mortimer ja Indion koplan neljä jäsentä. Monco haastaa Mortimerin mittelöön, jossa tallotaan varpaille, ammutaan hattuja ja lopulta päädytään yhteistyöhön Indion koplan pysäyttämiseksi ja palkkiorahojen jakamiseksi.

Indion porukka tuntee Mortimerin, joten Monco ja Mortimer sopivat, että Monco soluttautuu koplaan. Seuraavana aamuna Monco ja koplan jäsenet  lähtevät ryöstämään Santa Cruzin pankkia hämätäkseen El Pason pyssymiehet kaupungistaan Santa Cruziin. Monco tappaakin matkalla porukan kolme roistoa. Sen jälkeen hän pakottaa Santa Cruzin sähköttäjän lähettämään El Pasoon väärän viestin kaupungissa muka juuri tapahtuneesta pankkiryöstöstä.

El Pason pyssymiehet lähtevät Santa Cruziin, ja se mahdollistaa helpon keikan Indion porukalle, joka lähtee El Pasoon. Monco ratsastaa myös heti sähköttäjän sidottuaan El Pasoon seuraamaan tilannetta sivusta, kuten Mortimerkin siellä tekee.

Indion kopla tulee ja räjäyttää El Pason pankin takaseinään aukon ja ratsastaa saaliin kanssa pois. Mortimer ja Monco käyvät toteamassa tilanteen pankin takana ja sopivat, että Monco ehdottaa Indiolle porukan pakenemista pohjoiseen Rio Grandea pitkin. Mortimer ampuu Moncon kaulaan naarmun Indion hämäämiseksi.

Monco saavuttaa koplan autiomaassa ja kertoo muiden toveriensa kuolleen, kun heidät saarrettiin. Indio tarkastaa Moncon kaulan verijäljet ja uskoo tarinan. Indio aikoo paeta pohjoiseen ja Monco ehdottaa Indiolle pakoa etelään päin. Indio päättääkin jatkaa pakoa itään El Pasosta poispäin eli mennä Aqua Calienten kaupunkiin. Mortimer aavistaa oikein roistokoplan pakopaikan ja löytyy syömästä samasta tavernasta, johon Indion porukka kerääntyy. Wild tunnistaa piippumiehen ja haastaa heti Mortimerin kaksintaisteluun. Mortimer ampuu Wildin tavernassa. Mortimer pelastaa nahkansa kertomalla Indiolle, että hän saa El Pason kassakaapin auki räjäyttämättä ja hävittämättä yhtään rahoista, ja sen hän tekeekin sovitusta 5 000 dollarin palkkiosta.

Saalisrahat viedään arkussa ruokavarastoon lukkojen taakse. Monco hiipii yöllä varastamaan rahoja kiipeämällä purkamansa tiilikaton raosta varastoon. Sisällä onkin jo Mortimer, joka on avannut lukitun arkun ja siirtänyt rahat satulalaukkuun, jonka hän antaa Moncolle. Mortimer maalaa rikotun aukiporatun lukon ehjän näköiseksi ja poistuu myös. Molemmat paljastuvat, kun he kiipeävät katolta alas. Monco heittää heti rahalaukun puun oksalle ennen alas kipuamistaan. Monco ja Mortimer joutuvat roistojen käsittelyssä sakinhivutukseen, mutta nämä eivät kuitenkaan arvaa heidän jo varastaneen roistojen rahat eikä vain yrittäneen sitä. Indio käy tarkastamassa raha-arkun ja sen lukon mutta ei avaa tyhjää arkkua.

Indio paljastaa koplalleen Moncon ja Mortimerin olevan palkkionmetsästäjiä ja yllyttää miehiään heidän kimppuunsa. Hänen tarkoituksenaan on, että porukka pienenee ja jäljelle jäävien osuus saaliista kasvaa. Groggy hoksaa tämän suunnitelman ja vaatii nähdä saaliin. Rahojen sijasta lukitussa arkussa on palkkioilmoituskuulutus Indiosta. Roistot etsivät rahoja turhaan. Samaan aikaan Monco ja Mortimer ampuvat kaupungilla muut viisi roistoa. Groggy antaa aseen ja panoksia Indiolle ja pakenee. Mortimer ampuu Groggyä. 

Indio ampuu Mortimerilta aseen kädestä ja käynnistää soimaan taskukellon, jossa on Mortimerin sisaren kuva. Selviää, että Mortimer on kostamassa Indiolle sisarensa ja tämän miehen kuolemia. Monco pelastaa aseettoman Mortimerin ja tuo oman aseensa hänelle, jolloin kaksintaistelusta tulee tasaisempi. Mortimer ampuu Indion ja ottaa ruumiin kädestä sisarensa kuvan. Mortimer lupaa kaikki palkkiot roistoista ja pankin rahoista Moncolle ja ratsastaa kohti taivaanrantaa. Monco keräilee roistojen ruumiita ja laskee palkkiorahojaan. Yksi puuttuu eli Groggy, joka on elossa ja hiipii ampumaan Moncoa, mutta Monco on nopeampi ja Groggy lastataan hevoskärryille samaan roistokasaan. Nyt palkkiosumma täsmää 27 000 dollaria. Monco lähtee kaupungista kärryineen ja poimii vielä puusta mukaansa satulalaukun eli pankista varastetut puoli miljoonaa dollaria.

 Näyttelijät 

 Tuotanto 

Leone epäili alkuun Lee van Cleefin kykyjä, mutta valinta osoittautui niin hyväksi, että hänet valittiin myös trilogian päätösosaan Hyvät, pahat ja rumat.

 Arvioita 

Video-oppaassa vuodelta 1994 Vain muutaman dollarin tähden saa neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. VideoHound’s Golden Movie Retriever antaa elokuvalle kaksi ja puoli tähteä neljästä.For a Few Dollars More, VideoHound’s Golden Movie Retriever. Gale, 2008. Haettu 14.11.2016 palvelusta HighBeam Research (vaatii tilauksen). 

Kriitikko Arto Pajukallion mukaan Leone saa taitavalla ilmaisullaan vaiteliaista lännenmiehistä suorastaan eksistentialistisen salaperäisiä sotilaita.Pajukallio, Arto. Helsingin Sanomat 25.2.2012, s. D 9.

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 


Luokka:Vuoden 1965 italialaiset elokuvat
Luokka:Italialaiset lännenelokuvat
Luokka:Sergio Leonen ohjaamat elokuvat
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Luokka:Elokuvat kostosta