Isokoskelo

Isokoskelo (Mergus merganser) on iso vesilintu, joka muistuttaa ruumiinmuodoltaan vähän silkkiuikkua.

 Koko ja ulkonäkö 
Uikkumainen mustavalkea vartalo, pitkähkö kaula ja pitkänomainen pää. Koiraalla tummanvihreä pää, naaraalla punertava hapsottava takatukka. Nuoret koiraat ovat samanvärisiä kuin naaraat. Pituus 70 cm, siipien kärkiväli 95 cm, paino 1–2 kg. Ääni on karheaa korinaa.

Vanhin suomalainen rengastettu isokoskelo on ollut 12 vuotta 6 kuukautta 13 päivää vanha. Euroopan vanhin oli sveitsiläinen 14 vuotta ja 10 kuukautta vanha isokoskelo.

 Levinneisyys 
Isokoskelon pesimisalueita ovat Eurooppa, Pohjois-Aasia ja Pohjois-Amerikka. Euroopan pesimäkanta on 46 000–62 000 paria, joista 2 700 Britanniassa. Venäjällä pesii 10 000–20 000 paria. Suomessa isokoskelo pesii koko maassa. Vuonna 2024 Suomen kannaksi arvioitiin 35 000–44 000 paria. Suomen kanta on taantunut ja vuonna 2010 laji luokiteltiin silmälläpidettäväksi. Vuonna 2015 isokoskelo luokiteltiin Suomessa jo vaarantuneeksi, mutta vuoden 2019 uhanalaisuusarvioinnissa se palautettiin silmälläpidettäväksi. Vuoden 2024 kannanarviossa isokoskelon kannan arvioitiin kääntyneen kasvuun Suomessa viime vuosien aikana.

 Isokoskelon Suomen pesimäkannat pareina kolmena eri Euroopan unionin raportointikautena 2008–2024 Raportointikausi  Minimi  Keskimäärin  Maksimi  2008–2012  20 000    30 000  2013–2018  24 386  33 694  45 970 2019–2024  35 000  39 000  44 000

Pohjoisimmat pesijät muuttavat vähän etelämmäksi järvien jäätyessä. Suomen koskelot muuttavat tyypillisesti Etelä-Ruotsiin ja Tanskaan, lauhoina talvina ne jäävät Lounais-Suomen saaristoon.

 Elinympäristö 
Isokoskelon tyypillistä elinympäristöä ovat järvet, joet ja merenrannat.

 Lisääntyminen 
pienoiskuva|Isokoskelonaaras ja poikasia
pienoiskuva|Isokoskelon munia|alt=
Pesii puunkolossa, rakennuksen tai kiven alla, katajikossa tai pöntössä. Naaras munii toukokuussa 8–12 kellahtavaa munaa ja hautoo niitä 32–35 vuorokautta. Poikaset kuoriutuvat lähes samanaikaisesti ja seuraavat heti emoaan lähimpään vesistöön, joka saattaa olla jopa kilometrin päässä pesästä. Isokoskelo puolustaa poikuettaan moniin muihin vesilintuihin verrattuna sangen tehokkaasti, ja se kantaa pieniä poikasia selässään, joskus useitakin samaan aikaan.

 Ravinto 
Isokoskelo on kokosukeltaja, joka syö pikkukaloja, simpukoita ja äyriäisiä. Isokoskelot saalistavat ryhmänä siten, että esimerkiksi emo poikasineen ui viuhkamaisena muodostelmana kohti lahden tai poukaman pohjukkaa, ajaen edellään pikkukalaparvea. Lähellä rantaa kalaparvi kerääntyy yhteen, jolloin koskelot hyökkäävät ruokailemaan. Syksyllä ja keväällä voi nähdä aikuisten koskeloiden tekevän samoin, jopa kymmenien lintujen ryhminä.

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

LuontoPortti: Isokoskelo (Mergus merganser)
ITIS: Mergus merganser 

Luokka:Koskelot
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit