Isaac Asimov

Isaac Asimov (alk. Isaak Judovitš Ozimov (); 2. tammikuuta 1920 Petrovitši, Venäjän SFNT, Neuvosto-Venäjä – 6. huhtikuuta 1992 New York, New York Yhdysvallat) oli venäläissyntyinen yhdysvaltalainen kirjailija ja biokemisti.

Parhaiten hänet tunnetaan tieteis- ja tiedekirjoistaan. Hän julkaisi noin 500 teosta. Hänen tunnetuimpia töitään ovat Säätiö-sarja ja Robotti-sarja, jossa Asimov esitteli keksimänsä robotiikan kolme pääsääntöä.

Asimovia pidetään yhtenä merkittävimmistä tieteiskirjailijoista. Hänen nimeään juhlistaa vieläkin Asimov’s Science Fiction -niminen tieteislehti. Hänet on nimetty yhdeksi tieteiskirjallisuuden Grand Mastereista.

 Elämä 

Isaac Asimov syntyi Petrovitšissä, Smolenskin alueella, Neuvosto-Venäjällä  ortodoksijuutalaiseen perheeseen. Isaacin äiti Asimov, Isaac. I. Asimov: A Memoir, ch. 5. Random House, 2009.  Anna Rachel (os. Berman) ja isä Judah Asimov, joka toimi myllärinä. Isaacin nimi tulee Annan isän, Isaac Bermanin, mukaan.Asimov, Isaac: In Memory Yet Green, s. 8, 22, 30. Avon, 1979.   

Perheessä oli kaksi nuorempaa lasta, sisar Marcia (Manja, 1922–2011) ja veli Stanley 1929–1995)Asimov, Isaac. In Memory Yet Green, s. 661.

Asimovin perhe matkusti Liverpoolin kautta RMS Baltic -matkustajalaivalla Yhdysvaltoihin jonne he saapuivat 3. helmikuuta 1923Asimov, Isaac (1979) In Memory Yet Green, s. 40–41. Avon. kun Isaac oli vasta 3-vuotias. Asimovien perheen kotikieli oli jiddiš ja myöhemmin englanti, joten Isaac ei  koskaan oppinut puhumaan venäjää

Isaac Asimov aloitti lyhyiden tieteistarinoiden kirjoittamisen jo teini-ikäisenä ja ensimmäisen tarinansa Marooned Off Vesta hän sai myytyä vuonna 1938 Amazing Stories -lehdelle.

15-vuotiaana Asimov ryhtyi opiskelemaan kemiaa Columbian yliopistossa. Hän kuitenkin keskeytti opinnot työskennelläkseen puolustusvoimille toisen maailmansodan aikana, minkä jälkeen hän jatkoi opintojaan ja valmistui tohtoriksi vuonna 1948. Asimov on toiminut biokemian professorina. Hänen tieteelliseen uraansa sisältyy tutkimusta muun muassa kinetiikan ja valokemian parissa.

Asimov oli myös mukana perustamassa kansainvälistä CSICOP- eli Committee for the Scientific Investigation of Claims of the Paranormal -skeptikkojärjestöä vuonna 1976. Järjestön tavoitteena on tutkia puolueettomasti paranormaaleja ilmiöitä koskevia väitteitä, julkaista näiden tutkimusten tuloksia Skeptical Inquirer -lehdessä ja näin saada laajempi yleisö arvostamaan tieteellistä tutkimusta.

 Kirjailijana 

 Tieteiskirjailija 

pienoiskuva|Robert Heinlein, L. Sprague de Camp ja Isaac Asimov. Philadelphia Navy Yard, 1944.
Novelli ”Yö saapuu” (1941) nosti Asimovin tieteiskirjallisuuden harrastajien keskuudessa kuuluisaksi nimeksi. Novellissa esitellään maailma, jolla on kuusi aurinkoa, ja joka pysyy koko ajan päivän valossa. Joka kahdestuhannes vuosi tapahtuu kuitenkin pimennys, joka paljastaa maailman asukkaille heidän todellisen asemansa kaikkeudessa. Myöhemmin Asimov laajensi novellin yhdessä Robert Silverbergin kanssa kirjaksi, joka myös on nimeltään Yö saapuu (1990). Tämä kirja oli kuitenkin erityylinen kuin Asimovin suosioon nostanut novelli.

Science fictionin alueella tunnetuimpia ovat Säätiö- ja Robotti-sarjat. Asimovin robottitarinoista on ilmestynyt suomeksi valikoima Robotit.

Vuonna 1972 Asimov teki paluun tieteiskirjailijana romaanilla Itse jumalat. 1980-luvulla hän kirjoitti Säätiö- ja Robotit-sarjoihin useita jatko-osia.

 Robotti-sarja 
Novelleista ja romaaneista koostuvassa robottisarjassaan Asimov esitteli ”robotiikan kolme pääsääntöä”, jotka hän laati yhdessä sf-toimittaja John W. Campbellin kanssa. Asimov kertoi että hän muisti nuorena lukeneen paljon tieteistarinoita, joissa robotit yleensä esitettiin vaarallisina ja pelottavina. Asimov piti enemmän tarinoista, joissa robotit kuvattiin sympaattisemmassa valossa. Erityisesti vuonna 1938 ilmestyneet Eando Binderin ”I, Robot” ja Lester del Reyn ”Helen O’Loy” inspiroivat Asimovia, joka kirjoitti ensimmäisen robotti-tarinansa vuonna 1939. Asimovin novelli ”Robbie” sai Asimovin kehittämään maailman jossa robotteja valmistettiin teollisesti. Nämä robotit oli suunniteltu niin että ne olisivat turvallisia. Asimov loi aivan uudentyyppisen robotti-tarinan, joka pian levisi muidenkin tieteiskirjailijoiden piiriin. Asimov tuli myös luoneeksi uuden sanan ”robotiikka”, vaikka hän luuli sen olleen jo käytössä kun hän käytti sitä tarinassa Runaround vuonna 1942. Samassa tarinassa tekivät myös ensiesiintymisensä robotiikan kolme pääsääntöä. Aikaisemmin niihin oli vain viitattu.

Robottinovelleissa keskeinen hahmo on usein robottipsykologi Susan Calvin. Robottisarjaan kuuluvissa romaaneissa Teräsluolat (1954), Alaston aurinko (1957) ja Aamunkoiton robotit (1983) päähenkilöinä ovat maassa asuva etsivä Elijah Baley ja humanoidirobotti R. Daneel Olivaw, jotka ratkovat eri planeetoilla tehtyjä murhia, joihin liittyvät tavalla tai toisella robotit. Planeettojen omat, muista poikkeavat kulttuurit ja robotiikan säännöt muodostavat kirjoissa säännönmukaisuuden, jota kiertämällä rikos on kyetty tekemään.

Näissä romaaneissa robottitarinat on sijoitettu kauas tulevaisuuteen, jossa ihmiskunta on jakaantunut useita siirtokuntia toisille planeetoille perustaneisiin, robotteja käyttäviin avaruuslaisiin, sekä robotteja pelkääviin Maan pinnan alla asuviin ihmisiin.

 Säätiö-sarja 

Säätiö-sarjan punaisena lankana taas on kaukaisessa tulevaisuudessa Hari Seldonin kehittämä psykohistoria, tiede jolla pystyy ennustamaan ihmiskunnan kehityksen suunnan, kunhan tarkasteltavana ovat planeetan asutusta suuremmat kokonaisuudet. Tarina kertoo Säätiöstä, jonka Hari Seldon perustaa laskettuaan koko Galaktisen Imperiumin romahtavan viidensadan vuoden kuluessa. Psykohistorian avulla hän laskee todennäköisyyksiä, joilla Säätiöstä lopulta kehittyisi uusi Imperiumi. Tarinat käsittelivät tätä viidensadan vuoden ajanjaksoa, jonka aikana kaikki ennustetut kriisit osuvat Säätiön kohdalle.Ulkomaisia tieteiskirjailijoita 1. Toimittaneet Toni Jerrman ja Vesa Sisättö. BTJ Kirjastopalvelu, 2004.

 Kirja Raamatusta 
Asimov kirjoitti myös teoksen Raamatusta, missä hän analysoi kirja kirjalta tapahtumien historiallista taustaa.

 Viimeiset vuodet ja kuolema 
1970- ja 1980-luvulla Asimov keskittyi tieteiskirjallisuudessa lähinnä aikaisempien teostensa jatko-osiin ja pyrki yhdistämään eri sarjojaan yhdeksi kokonaisuudeksi. Nämä myöhäiskauden kirjat eivät yllä merkittävyydeltään tai kirjallisilta ansioiltaan alkuperäisten teosten tasolle. Monet lukijat ja kriitikot pitävät näitä kirjoja heikkotasoisempina kuin esimerkiksi alkuperäistä Säätiö-sarjaa.”Isaac Asimov.” Ulkomaisia tieteiskirjailijoita 1, s. 39. Toimittaneet Toni Jerrman ja Vesa Sisättö. BTJ Kirjastopalvelu, 2004. Science fiction. Toimittaneet Juhani Hinkkanen ja Kai Ekholm. Kirjastopalvelu, 1990.Hinkkanen, Juhani: Isaac Asimov. Teoksessa 

Asimov sai sydänleikkauksen yhteydessä annetusta verensiirrosta HIV:n, ja hän kuoli lopulta AIDSin aiheuttamiin komplikaatioihin. Lääkärit halusivat pitää tämän salassa yleisön reaktiota peläten, ja vasta vuonna 2002 Asimovin leski Janet Asimov paljasti asian toimittamissaan Asimovin muistelmissa.

 Jälkimaine 

Vuonna 2004 brittilehti Guardianin suorittamassa kyselyssä tieteen tekijät valitsivat hänet suosikkikirjailijakseen. Erityisesti kiitettiin sitä, kuinka Asimov osasi selittää vaikeatajuisia asioita.

 Valikoitu teosluettelo 
 Robotti-romaanit:



 Robotti-sarjan jatko-osat:



 Imperiumi-romaanit:
 Pebble in the Sky (1950)



 Säätiö-trilogia:




 Säätiö-trilogian jatko- ja esiosat:





 Muita kirjoja 


 Fantastic Voyage (1966)

 Fantastic Voyage II: Destination Brain (1987)



 Suomennettu tietokirja 


 Suomennettuja novelleja 
 ”Yö saapuu” (Nightfall, 1941), Portti 4/1992.
 ”Vuonna 2157” (The Fun They Had, 1951), kokoelmassa Tarina-aarteita nuorille, 1973.
 ”Viimeinen kysymys” (The Last Question, 1956), kokoelmassa Top Science Fiction 2, 1993.
 ”Viimeksi syntynyt” (The Ugly Little Boy, 1958), Aikamme tieteislukemisto 5/1958.
 ”Naisen vaisto” (Feminine Intuition, 1969), kokoelmassa Maailma mielen mukaan, 1986.
 ”Ei mitään ilman vastalahjaa” (Nothing for Nothing, 1979), kokoelmassa Isaac Asimovin science fiction -valikoima 1, 1981.
 ”Siivet” (For the Birds, 1980), kokoelmassa Isaac Asimov science fiction valikoima 2, 1981.
 ”Ettemme muistaisi” (Lest We Remember, 1982), kokoelmassa Isaac Asimov science fiction valikoima 6, 1982.
 ”Voittajalle” (To the Victor, 1982), kokoelmassa Science fiction: Antologia 85, 1985.
 ”Robottiunia” (Robot Dreams, 1986), kokoelmassa Isaac Asimov Science Fiction: Valikoima 1, 1987.

 Sarjoihin kuuluvien kirjojen järjestys 

Isaac Asimov halusi yhdistää eri kirjasarjansa yhteiseksi kokonaisuudeksi. Hän ehdotti kirjansa Säätiön alkusoitto englanninkielisen alkuteoksen esipuheessa järjestystä, jossa hänen kirjansa tulisi lukea, jos ne halusi lukea yhtenäiseen kaikkeuteen sijoittuvana, ajallisesti etenevänä ketjuna.

 Lähteet 

 Kirjallisuutta 
 Käkelä, Jari: Asimovin Säätiö-trilogia & amerikkalainen ekspansionismi. Portti 3/2006.


 Aiheesta muualla 








Luokka:Vuonna 1920 syntyneet
Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit