Tiesuola

Tiesuola on teiden ylläpidossa käytettävää suolaa. Talvella tiesuolaa käytetään tien pinnan jääkerroksen ja lumen sulattamiseen ja kesällä vähentämään hiekkateiden pölyämistä. Haittapuolena suolauksesta on autojen korroosio eli ruostuminen, ympäristöhaitat (mm. pohjavesien pilaantuminen) ja huono näkyvyys suolasohjon roiskuessa tuulilasiin. Suolausta on pyritty joillain alueilla vähentämään etenkin pohjavesien vuoksi, mutta varsinkin Etelä-Suomessa suolaa käytetään edelleen erittäin runsaasti jopa yli 15 asteen pakkasilla.

Talvella teiden suolaamiseen käytetään natriumkloridia tai kalsiumkloridia. Olosuhteista riippuen suola levitetään tielle joko rakeisena tai valmiina veden ja suolan liuoksena. Suolan ja veden muodostaman liuoksen jäätymispiste on alimmillaan noin 10 astetta puhdasta vettä alempana.

Natriumkloridin pohjavesiä pilaavan vaikutuksen vuoksi sen käyttöä on pyritty vähentämään muun muassa levittämällä natriumkloridia liuoksena jolloin sitä tarvitaan vähemmän. Viimeaikaiset tutkimukset ovat osoittaneet kaliumformiaatin huomattavasti ympäristöystävällisemmäksi teiden suolauksessa. Formiaatin laajempaa käyttöä on hidastanut sen korkeampi hinta, mutta säästöjä voi syntyä pidemmällä aikavälillä muiden haittavaikutusten välttämisestä kuten vedenottamoiden putkien uusimistarpeen vähentymisestä. Formiaatit hajoavat luonnossa, mutta pitkällä aikajaksolla kaliumformiaatti saattaa nostaa maaperän pH-arvoa. 

Kesällä hiekkateille levitetään pölyämisen estämiseksi kalsiumkloridia, joka sitoo ilmasta kosteutta.

Katso myös
 Hiekoitus

 Lähteet 

Aiheesta muualla

Tiehallinto – Talvi ja tieliikenne -tutkimus 

Luokka:Suolat
Luokka:Teiden kunnossapito
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit