Laihia

Laihia () on Suomen kunta Pohjanmaan maakunnassa Laihianjoen yläjuoksulla. Asukkaita Laihialla on lähes . Kunnan halki kulkee valtatie 3, johon risteää keskustassa valtatie 18. Laihian rautatieasema on Seinäjoen–Vaasan rataosalla 23 kilometriä Vaasasta ja 51 kilometriä Seinäjoelta. Asemalta on kirkolle noin kaksi kilometriä.

Laihian kirkonkylän kohdalla maisemaa hallitsee viljelyaukeiden avautuminen laajaksi viljavaksi tasangoksi. Laihianjokivarressa maisemaa hallitsevat tyylipuhtaat pohjalaistalot. Esihistorialliseen aikaan Laihia on ollut Suomen tiheimmin asuttuja alueita. Laihia tunnetaan erityisesti laihialaisvitseistä. Kansanhuumorissa Laihia tunnetaan "Suomen Skotlantina" väestönsä väitetyn säästäväisyyden vuoksi.

Laihian naapurikunnat ovat Ilmajoki, Isokyrö, Kurikka, Maalahti, Mustasaari ja Vaasa. Laihia ja vuonna 2013 lakkautettu Vähäkyrö käynnistivät terveydenhuollon yhteistyön Vaasan kanssa vuonna 2007. Laihia kuului ennen Kyrönmaan seutukuntaan, kunnes sen lakkautushetkellä ainoana toisena kuntana ollut Isokyrö siirtyi osaksi Etelä-Pohjanmaan maakuntaa vuonna 2021.

 Historia 
 Esihistoria 
pienoiskuva|Maankohoamisen vaikutuksesta tapahtunut rantalinjan siirtyminen varhaiselta kivikaudelta nykypäivään.
Kivikauden alkupuolella vajaa 10 000 vuotta sitten Laihia oli viimeisimmän jääkauden jäljiltä vielä täysin veden peitossa. Noin 7000 vuotta sitten alueen korkeimmat kohdat alkoivat maankohoamisen vaikutuksesta nousta luotoina Litorinamerestä. Kivikauden lopusta pronssikauden halki rautakaudelle saakka Laihia oli rannikkoa ja saaristoa.Miettinen 1998 s. 27 Varhaisimmat kivikautiset löydöt asutuksesta ovat kampakeraamisesta kulttuurista kunnan kaakkoisosasta ajalta noin 3400 eaa. Pyyntiin ja keräilyyn perustunut asutus on seurannut rantaviivaa.Miettinen 1998 s. 35–37

Pronssikaudella 1500–500 eaa. etenkin Laihian keski- ja länsiosat muodostuivat saaristosta ja sen suojaamasta rannikosta. Myös asutus näyttää keskittyneen tälle alueelle.Miettinen 1998 s. 58 Tärkeimmät elinkeinot ovat edelleen olleet pyyntivaltaisia, mutta myös pienimuotoista karjanhoitoa ja maanviljelyä on saatettu harjoittaa.Miettinen 1998 s. 111 Ajanlaskun alun tienoilla varhaisen metallikauden loppupuolella maanviljely alkoi vakiintua Laihianjoen varressa.Miettinen 1998 s. 115 Laihialta on löydetty tuhansia röykkiöhautoja, ja kunta on Suomen muinaisjäännöstiheimpiä alueita. Röykkiöistä suurin osa ajoittuu pronssikaudelle ja varhaiselle rautakaudelle, loput ovat myöhäiseltä rautakaudelta.Miettinen 1998 s. 160

600-luvun rautakauden keskivaiheille saakka asutus siirtyi edelleen rantaviivan mukana. 300–700-luvun keskirautakaudella pääosin Laihianjokilaaksossa eläneen 10–15 asutusyksikön yhteisön väkimäärän on arveltu olleen noin 60–180 henkeä.Miettinen 1998 s. 150–152 Merovingiajan kuluessa pohjalainen asutus kuitenkin vähitellen supistui, ja 800–1200-luvun myöhäisrautakaudella alue muodostui pääasiallisesti todennäköisesti Kokemäenjoen asutuksen nautinta-alueeksi. Tältä seudulta Etelä-Pohjanmaa lienee saanut myös ensimmäiset historiallisen ajan asukkaat.Miettinen 1998 s. 158

 Keskiaika 
Osittain Kyrönjokilaaksosta lähtöisin oleva Ylilaihian eli nykyisen Kirkonkylän eteläpuolisen jokivarren asutus on syntynyt viimeistään 1200-luvun puolivälissä. Alalaihian asutus puolestaan muodostui 1300-luvun vaihteen ruotsalaisen muuttoliikkeen vaikutuksesta.Luukko 1975 s. 26 Asuttamisesta lähtien ensimmäiset lähes kolme vuosisataa Ylilaihia kuului Kyrön kirkkopitäjään ja Alalaihia puolestaan Mustasaaren kirkkopitäjään. Kirkkopitäjien välisen rajan tienoille muodostui myös vastaavien hallintopitäjien raja.Luukko 1975 s. 17–18, 219

Keskiajan kuluessa maatalous voimistui vähitellen, ja tämän seurauksena myös väkiluku alkoi kasvaa voimakkaasti. Viimeistään 1400-luvulla Laihian kylien pääelinkeinoksi pyynnin tilalle tuli maanviljelys ja karjanhoito. Viljaa kasvatettiin jokivarteen raivatulla hyvällä peltomaalla.Luukko 1975 s. 126, 257

 Pitäjän perustaminen 
pienoiskuva|Laihian kartta vuodelta 1680.
Vuonna 1508 perustettiin Laihian kappeliseurakunta ja paikkakunnan ensimmäinen kirkko vihittiin käyttöön. Kirkon tiedetään sijainneen Mustasaaren puolella, mutta tarkasta paikasta ei ole varmuutta.Ikola 2004, s. 25–26 Tapahtuma oli yhteydessä Mustasaaren ja Kyrön suurpitäjien alkavaan hajoamisprosessiin.Luukko 1975, s. 219 Vuonna 1576 Laihia erotettiin Kyröstä ja Mustasaaresta omaksi kirkkopitäjäksi ja vuonna 1606 myös hallintopitäjäksi. Tarkemmat pitäjän rajat muodostuivat näiden tapahtumien jälkeen vasta vähitellen. Tuohon aikaan Laihiaan kuului suurin piirtein kunnan nykyisen alueen lisäksi myöhemmin itsenäistynyt Jurva.Luukko 1975, s. 182–184 Pitäjän ensimmäinen kirkko oli käytössä lähes puolitoista vuosisataa, kunnes Laihian toinen kirkko valmistui vuonna 1642 Kirkonkylään nykyisen Napuen puiston kohdalle.Seppälä 1951, s. 16Ikola 2004, s. 50 Pitäjähallinnon tavanomaista kulkua häiritsi jossain määrin 1600-luvulla läänityslaitos. Vuonna 1614 Laihia ja Maalahti annettiin virkalääniksi kansleri Axel Oxenstiernalle. Tämä peruuntui vuonna 1651, jolloin kuningatar Kristiina lahjoitti Laihian vapaaherrakunnaksi valtaneuvos Karl Bondelle. Vapaaherrakunta periytyi Bonden suvun omistuksessa kunnes se vuonna 1674 peruutettiin takaisin kruunulle.Luukko 1975 s. 192–196

1500-luvun puolivälistä 1700-luvun puoliväliin saakka Laihian taloluku pysyi suhteellisen vakaana, vajaassa 150 talossa.Luukko 1975 s. 87–88 Kylissä oli keskimäärin yhdeksän taloa.Luukko 1975 s. 90 1500-luvun lopulla pitkään kestänyt Venäjän sota sekä nuijasota aiheuttivat talojen autioitumista.Luukko 1975 s. 91–93 Ankara sotaväenotto rajoitti edelleen väkiluvun kasvua 1600-luvulla.Luukko 1975 s. 105 Lisäksi 1600-luvun lopun suuret kuolonvuodet ja seuraavan vuosisadan Suuri Pohjan sota sekä siitä jatkunut isoviha aiheuttivat kummatkin väliaikaisesti noin 300 hengen loven väestöön. Napuen taistelussa kuoli 120 laihialaista – eli lähes 60 % paikkakunnan täysi-ikäisestä henkikirjaan merkitystä miesväestöstä.Luukko 1975 s. 115–123

1600-luvulla tervanpoltto nousi maatalouden rinnalle tärkeäksi elinkeinoksiLuukko 1975 s. 150 ja tervasta kehittyi nopeasti laihialaisten tärkein kauppatavara. Tätä edesauttoi lyhyt kulkuyhteys vuonna 1606 perustettuun Vaasan kaupunkiin, joka toimi kaupan keskuksena.Luukko 1975 s. 171

 Kasvun aikaa 
Maataloudessa 1700-luvulla tapahtunut tärkeä uudistus isojako aloitettiin vuosisadan puolivälissä Pohjanmaalta. Laihian pitäjä oli ensimmäinen kohde, ja kuten muuallakin myös Laihialla toimeenpano kohtasi vastustusta. Toimenpiteen yhteydessä myös pitäjän siihen saakka epämääräisiä rajoja selvennettiin.Seppälä 1951 s. 21–36 1700-luvun loppupuolella ja 1800-luvun alkupuolella Laihia kuului maan tärkeimpiin salpietarin valmistuksen seutuihin ja parhaimpina aikoina oli jokaisessa talossa ainakin yksi salpietarin valmistukseen tarkoitettu lato.Seppälä 1951 s. 59

Laihian väestö alkoi 1700-luvun puolivälin jälkeen lisääntyä voimakkaasti ja kasvu jatkui vahvana seuraavallakin vuosisadalla. Myös Jurvan väkiluku oli kasvanut nopeasti.Laihian historiatoimikunta 1937 s. 28

1700-luvun kuluessa Jurvaan muodostui aluksi Laihian seurakuntaan kuuluva rukoushuone- ja myöhemmin kappeliseurakunta, jonka ensimmäinen kirkko valmistui vuonna 1764.Seppälä 1951 s. 50 Laihialla vaikutti 1700-luvun puolivälissä myös Jaakko Kärimäen johtama separatistinen lahko.Seppälä 1951 s. 139–146 Vuosisadan loppuvuosina ylipääläiset hakivat kuninkaalta lupaa useaan otteeseen aluksi oman kirkon rakentamiseen ja myöhemmin seurakunnan jakamiseen kahtia Yli- ja Alapäähän, mutta hankkeet raukesivat kielteiseen vastaukseen. Laihian kolmas, nykyinen kirkko valmistui vuonna 1805.Seppälä 1951 s. 48

 1800-luvulta nykypäivään 
Väkimäärän lisääntymisestä huolimatta Jurvan kappeliseurakunta jatkoi Laihian seurakunnan alaisuudessa vielä 1800-luvun alkupuoliskon. Vuoden 1859 syksyllä senaatti hyväksyi anomuksen Jurvan itsenäistymisestä ja ero toteutettiin vuonna 1863. Tuohon aikaan Jurvassa oli noin kolmetuhatta asukasta.Ikola 2004 s. 191 Pitäjien väliset rajat säilyivät kuitenkin pitkälle 1900-luvun puolelle saakka varsin epäselvinä.Laihian historiatoimikunta 1937 s. 68

1860-luvun jälkipuoliskon suurina nälkävuosina Laihian väestö pieneni noin 550 hengellä.Seppälä 1951 s. 185 Muuten väkiluku jatkoi vahvaa kasvusuuntausta vuosisadan loppuun saakka.

Laihian ensimmäinen, yksityinen kansakoulu avattiin vuoden 1867 syksyllä ja se oli toiminnassa kaksi vuotta. Ensimmäinen kunnan kansakoulu, nykyinen Isonkylän koulu, avattiin vuoden 1870 syksyllä.Seppälä 1951 s. 194–196 Nuorisoseuratoiminta samoin kuin muu yhdistystoiminta oli Laihialla vilkasta jo 1880-luvulta lähtien. Laihialaiset Juho Hietanen ja Santeri Alkio olivat 1880-luvulla mukana nuorisoseuraliikkeen alullepanemisessa, ja Alkiota pidetäänkin liikkeen aatteellisena oppi-isänä. Pari vuotta toiminut Laihian Nuorisoyhdistys perustettiin vuonna 1883 ja varsinainen Laihian nuorisoseura vuonna 1892.Laihian historiatoimikunta 1937 s. 59–60

Vuosina 1890–1909 toimitettiin kunnassa isojaonjärjestely, jossa ympäriinsä pieninä palstoina olleita maatilojen viljelyksiä yhtenäistettiin. Tuloksena maatalouden tuotto moninkertaistui.Laihian historiatoimikunta 1937, s. 69–70. Suomen sisällissodan alussa Laihialla käytiin Hulmin taistelu, jossa laihialaiset sekä isokyröläiset suojeluskuntalaiset valtasivat venäläisten varuskunnan. Tätä taistelua pidetään Pohjanmaalla jopa koko sodan alkuna.

 Nimen etymologia 
Nykyisten nimitysten Laihia ja Laihela lisäksi paikkakunnasta on käytetty asiakirjoissa muun muassa nimiä Laia, Laya, Laiha, Laihala ja Laihiala. On arveltu, että todennäköisesti Laihia on alun perin ollut muinaissuomalainen henkilönimi. Muodosta Laihala on maininta vuodelta 1440 ja muotoa Laihia tai Laihiala esiintyi 1500-luvun veroluetteloissa. Alkuaan nimitys lienee viitannut selvästi nykyistä pienempään alueeseen. Vuonna 1508 kappelin vihkimisen yhteydessä on nimitys ilmeisesti tarkoittanut jo koko jokilaakson asutusta. Toisaalta nimiä Iso-Laihala ja Iso-Laihiala on vielä 1500-luvulla käytetty nykyisistä Isokylän ja Jakkulan alueista.Luukko 1975 s. 14–16

 Maantiede 
pienoiskuva|230px|Laihianjoki Laihian Maltaan kohdalla kesäkuussa 2008
Asutuksesta suurin osa on keskittynyt Laihianjoen varrelle, josta maatalojen palstat ulottuvat pitkinä, kapeina suikaleina latvamaille. Kunnassa on kaikkiaan 469 maatilaa ja peltoalaa on noin 10 000 hehtaaria.

Keskeisiä maamerkkejä ovat kirkonkylän ja Yrjäälän halki virtaava joki, vanha vaaleasävyinen puukirkko sekä Vaasaan, Tampereelle ja Jyväskylään johtavat valtatiet.

 Luonto 
Laihian länsi- ja eteläosissa levittäytyvät harvaan asutut suot ja kankaat. Levaneva on 3 000 hehtaarin suojeltu suoalue, jolla on runsas linnusto sekä kasviharvinaisuuksia (rauhoitettu punakämmekkä ja kaarlenvaltikka).

 Kylät 
Seuraavat ovat Laihian kyliä: Allinen, Aronkylä, Isokylä, Jakkula, Jokikylä, Jokiperä, Jokisalo, Kasinkylä, Keskikylä, Kirkonkylä, Kumaala, Kupparla, Kylänpää, Käyppälä, Lounaala, Lyyskilä, Maunula, Miettylä, Nikkari, Peltomaa, Perälä, Poola, Potila, Pukkala, Ratikylä, Ruto, Suorttila, Torstila, Tyllijoki, Valjoo, Vedenoja ja Yrjäälä.

 Taajamat 
Vuoden 2017 lopussa Laihialla oli 8 051 asukasta, joista 6 587 asui taajamassa, 1 422 haja-asutusalueilla ja 42:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Laihian taajama-aste on 82,2 %. Kunnassa on vain yksi taajama, Laihian kirkonkylä. Laihian kirkonkylä sijaitsee pääosin Laihialla, mutta pieneltä osin myös Vaasassa.

 Talous 

Talousalueena Laihia kuuluu Vaasan seutukuntaan, jonka alueellinen bruttokansantuote oli 47 978 euroa asukasta kohden vuonna 2022. Alueellinen BKT on maan keskiarvoa korkeampi ja seutukuntien keskinäisessä vertailussa 11. suurin.

Laihialla oli vuonna 2022 yhteensä 1 749 työpaikkaa ja kunnassa asui 3 384 työllistä työssäkäyvää. Asuinkunnassaan työssäkäyvien osuus työllisistä on 34,0 prosenttia. Laihian työpaikkojen suhde on palveluvaltainen. Palvelujen osuus työpaikoista on 68,6 prosenttia, jalostuksen 21,5 prosenttia ja alkutuotannon 8,1 prosenttia.

Laihian työpaikkaomavaraisuus on 51,7 prosenttia. Työikäisten työllisyysaste oli 82,0 prosenttia vuonna 2022 ja työttömien osuus työvoimasta 6,0 prosenttia. Taloudellisen huoltosuhteen mittarilla Laihialla on 131,0 työvoiman ulkopuolella olevaa ja työtöntä sataa työllistä kohden.

 Yritykset 
Laihialla on erityisen paljon yrityksiä teollisuusalalla. Laihian suurimpia yrityksiä ovat mallastuotteita valmistava Laihian Mallas, putkentyöstöratkaisuja tuottava T-Drill, alumiini valimo Alteams, viljakaupan palveluja tarjoava Maatalousliike Puska sekä puutuotteiden valmistaja Jukajan Ristikko. Laihian suurimpiin yritystuloverojen maksajiin kuului vuonna 2021 myös ohjelmistoyritys Devatus

 Väestö 

Laihian asukasluku on yhteensä  asukasta. Laihian asukasluku on noussut kahdessa vaiheessa. Ensimmäisessä vaiheessa Laihian asukasluku kasvoi tasaisesti 1980-luvun alusta 1990-luvun puoliväliin. Tämän jälkeen väkiluku laski noin viiden vuoden ajan ja kääntyi uudelleen nousuun 2000-luvun puolivälissä ja nousi korkeimmillaan noin 8 200 asukkaaseen vuonna 2016. Laihialla ei ole toteutettu kuntaliitoksia. Oheisessa kuvaajassa on esitetty Laihian väestönkehitys vuosittain vuodesta 1972 lähtien. Käytetty kuntajako vastaa nykyisin voimassa oleva jakoa.

Tilastokeskuksen vuoden 2024 väestöennusteen mukaan Laihian asukasluku jatkaa maltillista laskua. Väestöennusteen mukaan Laihian väkiluku olisi vuonna 2030 noin 7 218 asukasta, vuonna 2035 noin 6 929 asukasta, vuonna 2040 noin 6 772 asukasta ja vuonna 2045 noin 6 694 asukasta.

 Asuminen 

Laihian suosituin asumismuoto on omakotitalo, jossa asuu valtaosa kunnan asuntokunnista (69,3 % vuonna 2024). Toiseksi suosituin asumismuoto on rivitalo, jossa asuu noin 20,2 prosenttia asuntokunnista. Kerrostaloissa asuu noin 10,4 prosenttia asuntokunnista.

Yksinasuvien osuus Laihian asuntokunnista on 38,2 prosenttia eli noin 1 300 asuntokuntaa. Kahdestaan asuvien osuus on 33,7 prosenttia eli noin 1 200 asuntokuntaa. Kolmen asukkaan asuntokuntia on 10,7 prosenttia eli noin 370, 4–6 asukkaan asuntokuntia 17,0 prosenttia eli noin 600 ja seitsemän tai useamman asukkaan asuntokuntia 0,4 prosenttia eli noin 15.

 Kieli ja etnisyys 
Laihia on pääsääntöisesti suomenkielinen kunta. Vuoden  lopussa Laihian väestöstä enemmistönä  prosenttia asukkaista puhuu suomea ja  prosenttia puhuu ruotsia. Vieraskielisten osuus väestöstä on  prosenttia.
Laihialla asuvia ulkomaiden kansalaisia oli vuoden 2024 lopussa 1,5 prosenttia.

Vuoden 2024 lopussa Laihialla asui 117 ulkomaan kansalaisista ja yhteensä 171 ulkomaalaistaustaista. Suurin osa ulkomaiden kansalaisista on eurooppalaisia (73), joista suurimmat väestöryhmät ovat virolaiset (16), unkarilaiset (16) ja bulgarialaiset (11). Aasialaistaustaista väestöä edustavat thait (19) ja filippiiniläiset (18).

 Uskonto 

Laihian kunnassa 79,1 prosenttia asukkaista kuuluu Suomen evankelis-luterilaiseen kirkkoon, kun koko maassa vastaava luku on 62,2 prosenttia (2024). Muihin uskontokuntiin kuuluu 1,3 prosenttia väestöstä ja uskontokuntiin kuulumattomia on 19,6 prosenttia väestöstä. Laihialla toimii yksi evankelis-luterilainen seurakunta, Laihian seurakunta, joka kuuluu Lapuan hiippakunnan alaiseen Pohjanmaan rovastikuntaan. 

Kirkon herätysliikkeistä Laihialla on voimakkaimmin vaikuttanut Luterilainen Evankeliumiyhdistys sekä vähemmässä määrin herännäisyys, jolla on paikallisyhdistys Laihialla. Evankelinen herätysliike alkoi vaikuttamaan Laihialla 1870-luvulta lähtien ja Laihiasta tuli yksi seudun evankelisimpia seurakuntia. Evankelisten keskuudessa Laihialla merkittävänä on pidetty kappalainen Frans Kärjen toimintaa. Evankeliset kokontuivat vuodesta 1920 lähtien rukoushuoneeksi hankitussa Sorrin talossa kirkonkylällä, minkä lisäksi piiriosastoja perustettiin 1930-luvulla muun muassa Jokisaloon ja Jokiperään. Rukoushuoneella järjestettiin muun muassa seuroja, raamattupäiviä ja alueellisia juhlia. Herännäisyyden vaikutus Laihialla alkoi jo vuonna 1846 ja liike voimistui 1900-luvun alkupuolella. 

Helluntaiherätyksen toiminta alkoi Laihialla 1950-luvun puolivälissä, jolloin paikkakunnalla syntyi voimakas hengellinen herätys Vaasan helluntaiseurakunnan evankelioimistyön kautta. Alkuvaiheessa helluntailaisiin liittyi joitakin laihialaisia ja itsenäinen Laihian Saalem-seurakunta rekisteröitiin vuonna 1976.

1720-luvulta eteenpäin Laihialla syntyi radikaalipietistinen liike, jonka johtajina tulivat tunnetuksi Kaappo Ollila ja Jaakko Kärmäki. Liikkeen jäsenet olivat hartaita kristittyjä, jotka olivat tyytymättömiä kirkon toimintaan. Kärmäkeläisyyttä muistuttava mystiikka vaikutti puolestaan 1800-luvun puoliväliin saakka Laihialla ja lähiympäristössä. Mystikkokirjallisuuden suomentaja Susanna Sundström asui Laihialla. 1840-1870-luvuilla rukoilevaisuus oli ainoa suuremmin vaikuttanut herätysliike, jonka johtohahmo oli Kahran torppari Kaappo Antinpoika. Tämän jälkeen herätysliikkeistä Laihialla vaikutti erityisesti evankelisuus ja herännäisyys. Vapaakirkollinen liike saapui Laihialle 1900-luvun vaihteessa. Paikkakunnalle syntyi Vapaan Lähetyksen seurakunta, joka oli toiminnassa ainakin 1940-luvun sotavuosiin saakka. Laihiasta muodostui tärkeä kokoontumispaikka myös skuttnabbilaiselle liikkeelle ja kuului liikkeen ydinkannatusalueeseen.

Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Laihian alueella toimii Tampereen ortodoksinen seurakunta.

 Kulttuuri 
 Nuukuus 
+ Nuukuuteen liittyvät taide- ja koriste-esineet Laihian euro Laihian kukkaro Laihian kuppi Laihian markka Laihialainen kahvikuppi Laihialainen nisufati Laihialaiset viinipikarit Kynttilänjalka Ykskin piisaa Nuukan tuoppi
Laihia on koko maassa tunnettu nuukuudestaan, josta kertovat lukuisat laihialaisvitsit. Tämän vuoksi Laihiaa kutsutaan myös Suomen Skotlanniksi, joka sekin tunnetaan säästeliäisyydestään. Laihian kotiseutumuseon pihapiirissä sijaitsee Nuukuurenmuseo, jossa esitellään loppuun käytettyjä esineitä sekä entisajan elämää, jolloin kaikki käyttökelpoinen otettiin talteen ja hyötykäyttöön.Laihian kotiseutumuseo ja Nuukuuren museo. Museo Pohjanmaa. Viitattu 27.6.2021.  Laihialaisuutta on käytetty myös positiivisessa mielessä jopa eräiden yritysten säästötoimenpiteiden hankenimenä.

Opetus- ja kulttuuriministeriö hyväksyi Laihian nuukuuden vuonna 2017 Elävän perinnön kansalliseen luetteloon aineettomana kulttuuriperintönä. Kansallisesta luettelosta on mahdollista tehdä ehdotuksia Unescon kansainvälisiin aineettoman kulttuuriperinnön luetteloihin.

 Murre 
Laihialla puhutaan suurelta osin eteläpohjalaista murretta.

 Perinnekulttuuri 
pienoiskuva|Laihian lakeus.
Laihian naisten kansallispuku on suunniteltu vuonna 1924. Puvun suunnittelija on todennäköisesti U. T. Sirelius. Tarkistushanke aloitettiin 1980-luvun lopulla ja uusitun perinteisesti valmistetun puvun ensiesittely oli huhtikuussa 1999. Hameen esikuva on luonnonväreillä värjätty flammuhame, jossa on punaisten ja vihreiden pohjaraitojen välissä tattariraitoja. Liivi on lyhyt ja toteutettu vöyriläisen mallin mukaan. Tasku on toteutettu hameen tilkuista ja päähine on tummanpunainen korvamyssy.

 Tapahtumat 
Herättäjäjuhlat järjestettiin Laihialla vuonna 1994.

Ensimmäinen Laihian Päivä -juhla järjestettiin Laihialla vuonna 1924.Juhlaa vietetään vuosittain elokuun ensimmäisenä sunnuntaina Laihian kotiseutumuseolla. Laihian Päivän 100-vuotisjuhlaa vietettiin 4.8.2024. 

 Nähtävyydet 
 Muistomerkkejä 

 Alkion hautapatsas
 Alkion muistopatsas nuorisoseuramuseon edustalla
 Napuen taistelussa kaatuneiden laihialaisten muistomerkki
 Raivaajapatsas
 Vapaussodan aloituksen muistopatsas Hulmilla

 Suojellut rakennukset 
 Alkionmäen rakennuksia
 Kapteenin talo
 Pukkalan tilan rakennukset
 Ylipotin luhtiRakennussuojelulailla suojellut kohteet25.1.2006 (Päivitetty)
 Laihian kotiseutumuseo
 Laihian Nuukuurenmuseo

 Ruoka 
Laihian pitäjäruoaksi nimettiin 1980-luvulla kaljavelli.

 Urheilu 
Laihialla toimivat mm. urheiluseurat Laihian Luja ry, Laihia United FC, autourheiluseura Laihian Urheiluautoilijat ry sekä Laihian Ylipään Nuorisoseura ry ja MLL Laihian yhdistys ry.

Laihian monitoimihalli valmistui kesän 2007 alussa. Hallin avajaiset olivat 30. elokuuta kun Suomen lentopallomaajoukkue pelasi harjoitusmaaottelun Moskovan EM-kisoja varten Espanjaa vastaan. Hallissa on tilaa vähän yli tuhannen hengen yleisömäärälle.

Laihialla on mahdollista harrastaa eri urheilulajeja kuten painia, jalkapalloa, salibandya, taekwondoa, uintia, ja lentopalloa.

 Liikenne 
Kunnan halki kulkee valtatie 3, johon risteää keskustassa valtatie 18. Laihian rautatieasema on Seinäjoen–Vaasan rataosalla 23 kilometriä Vaasasta ja 51 kilometriä Seinäjoelta. Asema on lakkautettu vuonna 2016. Asemalta on kirkolle noin kaksi kilometriä. Maantietä pitkin Vaasaan on noin 26 kilometriä, josta osa on moottoritietä.

Kansainvälinen matkailutie, Sininen tie, kulkee Laihian kautta.

Etäisyyksiä Laihialta
  Helsinki 390 km
  Jyväskylä 255 km
  Lapua 55 km
  Oulu 326 km
  Pori 190 km
  Seinäjoki 50 km
  Tampere 220 km
  Vaasa 26 km

 Hallinto ja politiikka 
 Kunnallinen päätöksenteko 
Laihian kunnanjohtajana on toiminut vuodesta 2024 lähtien Jari Rantala. Ylintä päätösvaltaa Laihian kunnassa käyttää 27-jäseninen kunnanvaltuusto. Kunnanvaltuuston puheenjohtajana toimii Antti Tuomela (kok.), 1. varapuheenjohtajana Timo Kamila (kesk.) ja 2. varapuheenjohtajana Tuomas Latva-Nikkola (kok.).

Kunnan hallintoa johtaa 10-jäseninen kaupunginhallitus. Kunnanhallituksen puheenjohtajana toimii Teemu Knuutti (kesk.), 1. varapuheenjohtajana Esa Similä (kok.) ja 2. varapuheenjohtajana Anneli Riski (kesk.). Laihian kunnassa toimivia lautakuntia ovat hyvinvointilautakunta, sivistyslautakunta ja tekninen lautakunta. Lakisääteisiä lautakuntia ovat keskusvaalilautakunta sekä tarkastuslautakunta.

 Vaalit 
Laihian suurimmat puolueet ovat olleet perinteisesti Suomen Keskusta ja Kansallinen Kokoomus. Keskusta on ollut Laihian kunnanvaltuuston suurin puolue yhtäjaksoisesti ainakin vuodesta 1976 lähtien. Keskusta on kerännyt pääsääntöisesti noin 35–40 prosenttia kunnan äänistä. Kokoomus on vakiinnuttanut asemansa Laihian toiseksi suurimpana puolueena. Kokoomuksen kannatus on pääsääntöisesti ollut noin 25–30 prosenttia.

Laihia on kuulunut kansallisissa vaaleissa Vaasan vaalipiiriin vuodesta 1962 lähtien. Tätä ennen kunta kuului Vaasan läänin eteläiseen vaalipiiriin vuosina 1907–1962. Laihialta eduskuntaan valittuja kansanedustajia ovat olleet maalaisliiton Santeri Alkio vuosina 1907–1908, 1909–1914 ja 1917–1922, suomalaisen puolueen Mikko Iipponen vuosina 1911–1917 sekä maalaisliiton Mikko Tarkkanen vuosina 1922–1945 ja 1951–1954.

Oheisessa kuvaajassa on kuvattu vaalitulokseen perustuva paikkajako puolueittain viimeisimmissä kunnallisvaaleissa

 Kunnanjohtajat 
 19??-19??: Kauko Rikala
 19??–2005: Olavi Pitsinki
 2006–2011: Hilkka Annola
 2011–2024: Juha Rikala
 2024→ Jari Rantala

 Tunnettuja laihialaisia 
 Juho Alasaari, seiväshyppääjä
 Paavo Alkio, hovioikeudenneuvos
 Santeri Alkio, Maalaisliiton perustaja ja kansanedustaja
 Erkki Annila, metsäntutkija ja professori
 Teppo Hakala, kauppaneuvos
 Hannu Hietanen, raviohjastaja ja -valmentaja
 Markku Hietanen, raviohjastaja ja -valmentaja
 Mikko Iipponen, maanviljelijä ja kunnallisneuvos
 Sisko Istanmäki, kirjailija
 Manne Jokela, maanviljelysneuvos
 Tauno Krossi, harmonikan ja huuliharpun soittaja
 Merja Kuusisto, hiihtäjä
 Frans Kärki, kappalainen, rovasti ja kansanedustaja
 Toivo Kärki, säveltäjä ja musiikintuottaja
 Teijo Kööpikkä, kuulantyöntäjä
 Eino Mallila, Mannerheim-ristin ritari
 Aleksei Mitro, kauppaneuvos, liikemies ja tehtailija
 Benjamin Mitro, kemisti ja tohtori-insinööri
 Jani Nikko, entinen jääkiekkoilija
 Israel Reinius, pappi ja paikallishistorioitsija
 Israel Reinius (nuorempi), pappi, tutkimusmatkailija ja paikallishistorioitsija
 Juhani Rinta, maanviljelijä ja osuustoimintaliikkeen vaikuttaja, maanviljelysneuvos
 Perttu Rinta, ekonomi, kauppaneuvos
 Sara Siipola, laulaja
 Keijo Suila, Finnairin entinen pääjohtaja
 E. M. Tarkkanen, maanviljelysneuvos ja kansanedustaja
 Unto Virtanen, kauppatieteilijä ja professori

 Ystävyyskunnat 
  Kil
  Trysil
  Tõrva

 Katso myös 
 Luettelo Laihian julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

 Lähteet 





 Lehtinen, Jouko: Persoonia ja elämänsä sankareita. 
 Sinervo, Elvi: Palavankylän seppä. Gummerus 1939
 Alkio, Paavo: Sotatuomarin päiväkirjat. 
 Oksanen, Tapio: Laihian energiansäästökylä. 
 Jauhiainen, Marjatta: Justhin piisas kun kesken loppuu. 
 Lehtinen, Ilpo: 365 vitsiä laihialaisista. 
 Ei makiaa mahan täyreltä.  Lions Club Laihia.
 Pöntinen, Benjam: Kyrönmaa. 

Viitteet

Aiheesta muualla

 Laihian kunnan kotisivut.
 Tilastokeskus – Laihian avainluvut.
 Yleistiedot. Facta.Fennica.Net
 Matkailupalvelujen kartta.
 MTV3 Matkailu. 11.4.2005 Kannattaa käyrä Laihialla
 Tiekartta (MapQuest).
 Ilmakuva (Google Local).
 Suomen kunnat: Laihia. 
 Napuen puisto  ja vanhan kirkon historia.
 Laihian asutushistoriasta. 
 Pohjaveden korkeus Länsi-Suomen kunnissa.


*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit