Tanskan kieli

Tanskan kieli (omakielinen nimi: dansk) on indoeurooppalaiseen kielikunnan pohjoisgermaaniseen haaraan kuuluva kieli. Se on läheistä sukua ruotsin ja norjan kielille.

Tanskan kieli on virallinen kieli Tanskassa ja toinen Färsaarten virallisista kielistä. Saksan Schleswig-Holsteinissa puhutaan myös tanskaa ja se on siellä virallisesti suojeltu vähemmistökieli.

 Erityispiirteitä 
Piirteitä, jotka erottavat tanskan muista skandinaavisista kielistä:
 Vanhat spirantit ovat osittain säilyneet vokaalien jälkeen.
 Vanhat klusiilit /k/ ja /ɡ/ ovat säilyneet sanan alussa.
 ”stød” (suomen glottaaliklusiilia vastaava ”tauko”) vastaa ruotsin ja norjan musikaalista aksenttia
 kaikki konsonantit lausutaan lyhyinä

 Tanskan aakkoset 
Tanskassa käytetään latinalaisia aakkosia ja kolmea muuta kirjainta: Æ/æ, Ø/ø ja Å/å. Ennen vuoden 1948 reformeja aa:ta käytettiin å:n sijasta. Vanhoissa nimissä aa saattaa yhä esiintyä, jolloin se on aakkosjärjestyksessä samanarvoinen å:n kanssa.

 A, a – a 
 B, b – be
 C, c – se
 D, d – de
 E, e – e
 F, f – æf
 G, g – ge
 H, h – hå
 I, i – i
 J, j – jåd

 K, k – kå
 L, l – æl
 M, m – æm
 N, n – æn
 O, o – o
 P, p – pe
 Q, q – ku
 R, r – ær
 S, s – æs
 T, t – te

 U, u – u
 V, v – ve
 W, w – dobbelt-ve
 X, x – æks
 Y, y – y
 Z, z – sæt
 Æ, æ – æ
 Ø, ø – ø
 Å, å – å

 Historiaa 
Tanska ja ruotsi alkoivat erottautua muista skandinaavisista kielistä vuoden 1000 paikkeilla. Noihin aikoihin tapahtui seuraavia muutoksia:
 vanhoista diftongeista tuli monoftongeja (ai → e, au → ö/o, eu → ö)
 3-sukujärjestelmästä siirryttiin 2-sukujärjestelmään
 substantiivien taivutus yksinkertaistui huomattavasti

Ruotsi ja tanska eriytyivät toisistaan 1500-luvulla , kun Raamattua alettiin kääntää kansankielille. Ruotsalainen Kustaa Vaasan Raamattu julkaistiin 1541, ja sen kääntäjät halusivat tarkoituksella kirjoittaa mahdollisimman puhtaalla ruotsin kielellä, jossa ei olisi tanskalaisia vaikutteita. Tanskan kirjakielen perusta oli Kristian III:n käännös, joka valmistui vuonna 1550. 

Aikaisemmin tanskassa aloitettiin saksan tavoin jokainen substantiivi isolla alkukirjaimella.

Kieli oli toinen Grönlannin virallisista kielistä kunnes grönlannista tuli ainut virallinen kieli kansanäänestyksellä vuonna 2009.

 Fonologia 

 Vokaalit 
Useimmissa tanskan muodoissa analysoidaan nykyään olevan 12 pitkää ja 13 lyhyttä vokaalia sekä kaksi švaa-vokaalia, jotka esiintyvät vain painottomissa tavuissa. Näin ollen tanskassa on yhteensä 27 vokaalifoneemia, joka on maailman mittapuulla poikkeuksellisen suuri määrä. Lisäksi diftongeja on ainakin 19, joista kaikkien alkusegmentti on lyhyt vokaali ja loppusegmentti ,  tai . 

+ Vokaalit etu keski taka lavea pyöreä lavea lavea pyöreä suppea       lähes suppea   puolisuppea       väli  puoliväljä        lähes välja     väljä     

 Konsonantit 

 Labiaalit Alveolaarit Palataalit Velaarit Uvulaarit/Faryngaalit Glottaalit Nasaalit    Klusiilit ⠀ ⠀  ⠀ Frikatiivit   (  Approksimantit    

Useimmilla konsonanttifoneemeista on huomattavan erilaisia allofoneja riippuen siitä, sijaitseeko se tavun alussa vai koodassa. Foneettisesti klusiilien välillä ei ole eroa soinnillisuudessa, vaan konsonanttien  ja  välinen ero ilmenee enemmänkin aspiraatiossa sekä fortis–leenis-erona. Tavun alussa soinnilliset konsonantit ääntyvät aspiroituneina  tavun alussa. Tavun lopussa  ääntyvät , kun taas  voi ääntyä  tai ; esimerkiksi bage, bagværk ja bagt ääntyvät .

Tavunloppuinen  ääntyy .

Äänne  esiintyy muun muassa sanoissa   sekä  . Se analysoidaan joskus omaksi foneemikseen, mutta yleensä sitä pidetään :n allofonina konsonanttien  jäljessä.

Tavunalkuinen  ääntyy , mutta tavun lopussa se ääntyy vokaalina  tai yhdistyy edeltävään vokaaliin.

 Prosodia 
Foneemisen sanapainon lisäksi tanskassa esiintyy suprasegmentaalinen stød, jota merkitään yleensä yläindeksissä olevalla glottaaliklusiilin merkillä . Stød ilmenee yleensä laryngalisaationa, mutta se voi ilmetä myös glottaaliklusiilina. Stødillä on foneeminen merkitys: esimerkiksi sanat ven ’ystävä’ ja vend ’käänny’ (imperatiivi) äännetään  ja .

 Numerot 
Tanskassa lukusanat eroaa muun muassa suomen ja ruotsin lukusanojen muodostamisesta. Ensinnäkin 20:n jälkeen ykkösluvut luetaan ennen kymmenlukuja, eli esimerkiksi 21 on en og tyve (yksi-ja-kaksikymmentä). Toisekseen 49:ään asti kantalukuna toimii kymmenen, kun taas 50:stä 99:ään 20. Tanskalaiselle siis 50 ei ole 5 × 10 vaan 2½ × 20 eli halvtreds, alun perin halvtredsindstyve, ja 51 on en og halvtreds.

 Kielinäyte 

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

 Danish 101 Learn Danish online 

Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
*