Rankijärjestelmä

Rankijärjestelmä tai rankijärjestys () oli virkojen hierarkkinen järjestys Venäjän keisarikunnassa, jolla selvisi eri alojen virkamiesten keskinäinen arvoasema toisiin virkamiehiin verrattuna. Se oli voimassa useissa maissa, muun muassa Ruotsissa ja Venäjällä. Järjestelmän nimitys tulee ranskan sanasta rang, jolla viitataan virka-arvoon tai yhteiskunnalliseen arvoon.Uusi sivistyssanakirja 1990, ks. rangi; vrt. .

Järjestelmä oli virkamiesten 14-portainen arvoastetaulukko, jossa siviilivirkanimikkeet ja hovin virkanimikkeet rinnastettiin sotaväen upseerinarvoihin. Rankijärjestelmän otti käyttöön Pietari Suuri tammikuussa 1722 ja se oli käytössä lähes kaksi vuosisataa keisarikunnan hajoamiseen saakka marraskuuhun 1917 asti.

Järjestelmän tarkoitus oli luoda ammatillinen ja pätevä virka-aatelisto valtion palvelukseen. Ylennykset rankijärjestelmän sisällä olivat mahdollisia henkilökohtaisten ansioiden perusteella.

Keisarillisen perheen jäseniin ei sovellettu rankijärjestelmää, vaan heidän katsottiin olevan sen yläpuolella ja siten jopa järjestelmän korkeimman arvon omaavien yläpuolella. Naimisissa olevien naisten katsottiin kuuluvan samaan luokkaan kuin miehensä, ja naimattomat naiset olivat neljä luokkaa isänsä alapuolella.

 Rankitaulukko 
LuokkaSiviilivirkaSotilasarvoHovivirkamiesSuomeksiVenäjäksiSuomeksiVenäjäksiSuomeksiVenäjäksi I Kansleri
 Valtiosihteeri
 1. luokan todellinen salaneuvos 

  Kenraalisotamarsalkka
 Kenraaliamiraali 
  – II Todellinen salaneuvos  Kenraali
 Amiraali 
  Ylikamariherra
 Ylihovimarsalkka
 Ylitallimestari
 Yliseremoniamestari
 Ylijuomanlaskija
 Ylipaistinleikkaaja 




  III Salaneuvos  Kenraaliluutnantti
 Vara-amiraali 
  Hovimestari
 Hovimarsalkka
 Hovijahtimestari
 Hovitallimestari 


  IV Todellinen valtioneuvos   Kenraalimajuri
 Kontra-amiraali 
  Kamariherra  V Valtioneuvos  Prikaatinkenraali
 Komentajakapteeni 
  Seremoniamestari
 Kamarijunkkari 
  VI Kollegineuvos
 Sotaneuvos 
  Eversti
 1. luokan kapteeni (meriväki) 
  Kamarifuriiri  VII Hovineuvos  Everstiluutnantti
 2. luokan kapteeni (meriväki)
 Kaartinkapteeni
 Kaartinratsumestari 


 – VIII Kollegiasessori  Majuri
 Kaartinalikapteeni
 Sotavanhin (kasakkajoukot) 

  Nimiskamariherra  IX Nimineuvos   Kapteeni
 Kaartinluutnantti
 Ratsumestari
 Kapteeniluutnantti (meriväki)
 Esauli (kasakkajoukot) 



  Hovikuriiri  X Kollegisihteeri   Alikapteeni (esikuntakapteeni)
 Aliratsumestari
 Kaartinaliluutnantti
 Luutnantti (meriväki)
 Aliesauli (kasakkajoukot) 



 – XI Laivasihteeri –– XII Kuvernementinsihteeri  Luutnantti
 Kaartinvänrikki
 Mitšman (meriväki)
 Sotnikka (kasakkajoukot) 


  Kamaripalvelija
 Juomanlaskija
 Pöydänkattaja
 Kondiittori 


  XIII Provinssisihteeri  Aliluutnantti  – XIV Kollegireistraattori  Vänrikki
 Kornetti (ratsuväki)
 Horunži (kasakkajoukot) 

 –Huom. 
Taulukon nimikkeissä tapahtui ajan mittaan muutoksia, erityisesti sotilasarvojen kohdalla. Tässä on esitetty taulukko vastaa pääosiltaan 1800-luvun puolivälin tilannetta. Vuodesta 1885 useimmat upseerinarvot nousivat astetta ylempään luokkaan. Valiojoukkoina pidettyjen kaartien upseerinarvot olivat yleensä tavallisen sotaväen arvoja ylemmässä luokassa.
Lähde:

 Aateluus ja puhuttelu 
Kahdeksannesta arvosta ylimpään (I – VIII) liittyi aina myös perinnöllinen aateluus riippumatta henkilön aiemmasta yhteiskunnallisesta statuksesta, mikä aiheutti närää vanhan aristokratian keskuudessa. Henkilökohtainen aateluus liittyi jo kymmenenteen (X) arvoasteeseen. Armeijan palveluksessa perinnölliseen aatelisarvoon oikeutti jo 14. arvo.

Kuhunkin arvoon liittyi oma kunnioittava puhuttelunsa:

 I   II III   IV V VI   VII   VIII IX — XIV Teidän korkeaylhäisyytenne Ваше высокопревосходительство
Vaše vysokoprevoshoditelstvo Teidän ylhäisyytenne Ваше превосходительство
Vaše prevoshoditelstvo Teidän korkeasukuisuutenne Ваше высокородие
Vaše vysokorodije Teidän korkeajalosukuisuutenne Ваше высокоблагородие
Vaše vysokoblagorodije Teidän jalosukuisuutenne Ваше благородие
Vaše blagorodije

 Soveltaminen Suomessa 
Suomen suuriruhtinaskunnan hallinnossa ei sovellettu venäläistä arvoastejärjestelmää sellaisenaan. Eräs syy tähän oli se, ettei Ruotsin kuningaskunnasta periytynyt virkalainsäädäntö tuntenut henkilökohtaisen tai automaattisesti myönnettävän perinnöllisen aateluuden käsitteitä. Ruotsalaisen järjestelmän säilyttäminen suojasi Suomen autonomiaa, koska näin venäläinen virka-aateluusjärjestelmä ei vaikuttanut aatelissäädystä valittaviin säätyvaltiopäivien valtiopäiväedustajiin eikä suuriruhtinaskunnan autonomiseen päätöksentekoon.

Siviilivirkamiesten univormut tehtiin kuitenkin sellaisiksi, että ne vastasivat vastaavantasoisten venäläisten viranhaltijoiden virkapukuja. Myös virkamiesten palkkaluokka- ja arvojärjestys muistutti venäläistä. Suomen itsenäistyttyä arvojärjestelmästä luovuttiin lopullisesti.

 Perintö 
Arvojärjestelmän jäänteenä esiintyy hallintobyrokratiassa neuvoksen nimike. Ministeriöiden korkeita virkamiehiä kutsutaan neuvoksiksi ja virka-arvoon liittyy aina jokin ministeriön toimialaan liittyvä nimike tai arvonimi, näitä ovat muun muassa finanssineuvos, hallitusneuvos, maatalousneuvos jne. Presidentti Tarja Halosen puolisoa Pentti Arajärveä puhuteltiin ennen hänen tohtoriksi väittelyään virkanimikkeellään valiokuntaneuvos, joka oli ollut hänen virka-asemansa aiemmin.http://www.presidentti.fi/halonen/Public/defaultb3e3.html?nodeid=41434&contentlan=1&culture=fi-FI 

Nykyiset suomalaiset arvonimet on jaettu 16 ryhmään. Ylimpään ryhmään kuuluvat valtioneuvos ja vuorineuvos, alimpaan director cantus ja director musices. Osa arvonimistä on luonteeltaan ensisijaisesti virkanimikkeitä, jotka voidaan myöntää alalla ansiokkaasti toimineelle entiselle tai alemmalle virkamiehelle (esimerkiksi ministeri, opetusneuvos). Osa on puolestaan arvonimiä, joita vastaavia virkoja ei ole olemassa (pitäjänneuvos, arkkiatri).

Venäjä palautti rankijärjestelmän nykyaikaistetussa muodossa vuonna 2000. Tarkoituksena oli selkeyttää virkamiesten uran etenemisperusteita ja -vaatimuksia. Lisäksi järjestelmällä on tarkoitus tilkkiä esim. lääkärien ja opettajien päätehtävien lisäksi hoidettaviin hallinnollisten tehtävien osaamisvajetta. Merkittävä ylennykseen vaikuttava tekijä on täydennyskoulutus, ja uran edetessä virkamies saisi enemmän esimiestehtäviä ja parempaa palkkaa asemaansa perustuen.

Katso myös
Tšin

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

 Табель о рангах  (venäjäksi)
 Arvonimet ja aateliset eskoff.net
 Tasavallan presidentin asetus arvonimistä 381/2000 
 Sukututkimuksen tiedonhankinta Slaavilaisessa kirjastossa: Tabel o rangah
 Vanhan Suomen aatelisnimikirja vuodelta 1806 - Dvorjanskaja Rodoslovnaja Kniga Finljandskoi Gubernii  - Genos 64 (1993), s. 52-59, 87


Luokka:Hallinto
Luokka:Suomen historia

Luokka:Arvonimet