Kemiö

Kemiö () on Suomen entinen kunta ja vanha kirkkopitäjä, joka sijaitsee nykyisessä Varsinais-Suomen maakunnassa ja entisessä Länsi-Suomen läänissä. Kunta oli kaksikielinen: enemmistö eli 64 prosenttia asukkaista puhui ruotsia, ja 33 prosenttia puhui suomea. Kemiö sijaitsee samannimisellä saarella, jolla ovat sijainneet myös Dragsfjärdin ja Västanfjärdin kunnat. Kemiönsaari on Suomen rannikon suurin saari ja Suomen merialueiden toiseksi suurin saari Manner-Ahvenanmaan jälkeen.

Kemiö liitettiin vuoden 2009 alussa uuteen Kemiönsaaren kuntaan, jonka muodostavat Kemiön lisäksi Dragsfjärdin ja Västanfjärdin kunnat. Asiasta päättivät kolmen kunnan valtuustot 26. kesäkuuta 2007.

Kemiön naapurikunnat olivat Dragsfjärd, Halikko, Parainen, Perniö, Sauvo, Särkisalo ja Västanfjärd. Entisiä naapurikuntia olivat Halikkoon vuonna 1967 liitetty Angelniemi, silloiseen Paraisten kauppalaan samana vuonna liitetty Paraisten maalaiskunta ja Sauvoon vuonna 1969 liitetty Karuna.

Kemiön ja Perniön rajalla sijaitseva vuonna 1844 rakennettu Strömman kanava on Suomen ainoa paikka, jossa vuorovesi-ilmiö on ilman apuvälineitä selvästi havaittavissa.

Historiaa
Kivikaudella Kemiö oli joukko pienempiä saaria, jotka ovat myöhemmin yhtyneet maankohoamisen myötä. Kemiön alueelta on löydetty yli 70 pronssikautista hautarauniota eli hiidenkiuasta. Tutkituista röykkiöistä on löytynyt vain palamisjätteitä ja säännöllisiä kivilatomuksia.Hannu Tarmio, Pentti Papunen ja Kalevi Korpela (toim.): Suomenmaa 3: maantieteellis-yhteiskunnallinen tieto- ja hakuteos, s. 238–244. Porvoo-Helsinki: WSOY, 1970.

Kemiö kuuluu Varsinais-Suomen vanhoihin kirkkopitäjiin; ensimmäinen asiakirjamaininta siitä on vuodelta 1325. Siitä erotettiin Dragsfjärd, Västanfjärd ja Hiittinen. Myöhemmin Kemiön hallintopitäjä jaettiin 19 verokuntaan. Vuoden 1571 hopeaveroluettelon mukaan pitäjässä oli 551 talollista, joiden lisäksi oli 12 aatelisten omistamaa kartanoa, verosta vapautettuja taloja sekä autiotiloja. Kemiöläiset tekivät kauppamatkoja Tukholmaan ja Tallinnaan, joihin vietiin varsinkin kalaa. Lisäksi vietiin 1600-luvulla marmoria Tukholmaan ja Upsalaan.

Vuonna 1614 Ruotsin valtakunnankansleri Axel Oxenstierna sai Kemiöstä suuren läänityksen, joka laajennettiin vuonna 1627 kattamaan koko pitäjän. Samalla kuningas myönsi oikeuden perustaa alueelle kaupungin. Kaupunkia ei kuitenkaan koskaan perustettu. Tämä Kemiön vapaaherrakunta oli Vaasaporin kreivikunnan ohella Varsinais-Suomen ainoa suurläänitys. Oxenstierna perusti Tjudan kylään vuonna 1649 alkeiskoulun eli pedagogion, joka oli Suomen ensimmäinen maaseutukoulu.

Kemiön kirkko on valmistunut vuoden 1469 tienoilla ja se on omistettu Pyhälle Andreakselle. Länsipään torni lisättiin kirkkoon vuonna 1781 sattuneen tulipalon jälkeen. Kirkon eteläsivulla oleva asehuone toimi Kemiön suomalaisen seurakunnan kirkkona vuodet 1781–1903.

Kylät

 Albrektsböle
 Berga
 Bjensböle
 Bogsböle
 Branten
 Brokärr
 Båtkulla
 Böle
 Dalby
 Dalkarlby
 Degerdal
 Ekniemi (Eknäs)
 Elmdal
 Engelsby
 Flugböle
 Fröjdböle
 Gammelby
 Gräsböle
 Gundby
 Gästerby
 Helgeboda
 Hova
 Hulta
 Högmo
 Kalkkila (Kalkila)
 Kaskärr
 Kiila (Kila)
 Kirkonkylä (Kyrkoby)
 Koddböle
 Koivuranta
 Koustar
 Kuggböle
 Kvarnböle
 Kylppy
 Kårkulla
 Labböle
 Lamkulla
 Lappdal
 Lemnäs
 Lillvik
 Linnarnäs
 Länsiniemi (Västerudden)
 Lövböle
 Mainiemi (Majniemi)
 Makila
 Mattböle
 Mattkärr
 Mjösund
 Måsa
 Nordvik
 Norrlångvik
 Norrsundvik
 Orrnäs
 Pajböle
 Pederså
 Pungböle
 Påvalsby
 Reku
 Rugnola
 Santasaari (Sandö)
 Skarpböle
 Skoböle
 Skog
 Skogsböle
 Skålböle
 Skäggböle
 Smedaböle
 Smedsböle
 Småland
 Stenmo
 Strömma
 Suomenkulma (Finnudden)
 Syvälahti (Sjölax)
 Tavasttrona
 Tjuda
 Tolfsnäs
 Torsböle
 Trotby
 Träskö
 VestlahtiGenealogia.fi (Vestlax)
 Viksgård
 Viksvidja
 Villkärr
 Vreta
 Västankärr
 Västermark
 Östermark

Liikenne
Kemiön kirkonkylä on Kemiönsaaren maanteiden solmukohta, josta lähtevät tiet Sauvoon, Perniöön, Dragsfjärdiin ja Västanfjärdiin sekä Angelniemen kautta Saloon. Kemiöstä on matkaa Saloon 40 kilometriä ja Turkuun 50 kilometriä.

Uutta Kemiön ja Sauvon välistä yhdystietä seututietä 181 alettiin rakentaa vuoden 1967 lopulla, ja se valmistui vuonna 1972, jolloin aiemmat kaksi lossia lopettivat liikennöintinsä. Tie ylittää Kemiönsalmen Rungonsalmen siltaa pitkin.

Uskonnolliset yhteisöt
Suurin osa kemiöläisistä kuuluu evankelisluterilaiseen Kemiön seurakuntaan, johon kuuluu noin 3 000 jäsentä, joista kolmanneksen äidinkieli on suomi. Lisäksi kunnassa toimii Kemiönsaaren helluntaiseurakunta.

 Tunnettuja kemiöläisiä
 Amos Anderson (1878–1961), poliitikko, kulttuuri- ja talouselämän vaikuttaja
 Toivo Arisuo (1911–2005), yrittäjä ja yritysjohtaja, teollisuusneuvos 
 E. Gunnar Hagman (1889–1958), opettaja ja rehtori, maanviljelysneuvos
 Fredrik Gabriel Hedberg (1811–1893), Kemiön kirkkoherra (1862–1893) ja evankelisen herätysliikkeen perustaja
 Kjell Lagerroos (s. 1962), elokuvaaja
 Karl Alfred Wasastjerna (1860–1945), maanviljelysneuvos, Strömman kartanon omistaja
 Edvin Wide (1896–1996), Kemiössä syntynyt, Ruotsiin muuttanut suurjuoksija 1920-luvulla

 Kulttuuri 
 Murre 
Kemiön alue on historiallisesti ruotsinkielistä ja nykyisin kaksikielistä aluetta. Kemiön ruotsinkielinen murre luetaan turunmaanruotsin Itä-Turunmaan murteisiin.

 Pitäjäruoka 
Kemiön pitäjäruoaksi valittiin 1980-luvulla protto, joka on sianpotkasta, perunasta ja lantusta keitetty muhennos.Kolmonen, Jaakko 1988. Kotomaamme ruoka-aitta: Suomen, Karjalan ja Petsamon pitäjäruoat, s. 20. Helsinki: Patakolmonen Ky.

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

 Saariston venesatamia

*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit