Moottoritie

Moottoritie on pelkästään moottoriajoneuvoliikenteelle tarkoitettu nopean liikkumisen mahdollistava tie. Moottoritiellä eri ajosuunnat on fyysisesti erotettu toisistaan keskialueella tai -kaiteella. Moottoritiellä on käytännössä aina vähintään kaksi ajokaistaa molempiin suuntiin. Moottoritie ei risteä samassa tasossa muiden kulkuväylien kanssa, ja liittyminen muuhun tieverkkoon on toteutettu eritasoliittymillä, joissa risteävän väylän ja moottoritien välillä on liittymärampit. 

Maailman ensimmäinen moottoritie valmistui vuonna 1924 Italiaan Milanon ja Varesen välille. Saksan ja Yhdysvaltojen ensimmäiset moottoritiet rakennettiin 1930-luvulla. Varsinaisesti moottoriteiden rakentaminen pääsi vauhtiin kuitenkin vasta toisen maailmansodan jälkeen.

 Moottoritien määritelmä 
pienoiskuva|150px|Suomalainen moottoritien merkki
Vuoden 1968 tieliikennettä koskevassa kansainvälisessä yleissopimuksessa, niin kutsutussa Wienin tieliikennesopimuksessa, moottoritie määritellään seuraavasti:

Viimeisestä kohdasta aiheutuu, että tie, joka täyttää kaikki moottoritielle asetetut vaatimukset mutta jota ei liikennemerkein ole merkitty moottoritieksi, ei ole moottoritie. Niinpä esimerkiksi Suomessa Itäväylä, Hämeenlinnanväylän alkuosa Haagasta Kehä III:lle sekä osa Kehä I:stä kaksine ajoratoineen ja eritasoliittymineen muistuttavat moottoriteitä, mutta niitä ei ole merkitty moottoriteiksi.

Vaikka tieliikennesopimus ei sitä suoraan määrääkään, on moottoritiellä useimmiten vähintään kaksi ajokaistaa molempiin suuntiin. Moottoritiet ovat myös aina kestopäällystettyjä.

Moottoritien tarkka määritelmä ja moottoriteille asetetut tekniset vaatimukset vaihtelevat jonkin verran maittain.

 Moottoriteillä noudatettavat liikennesäännöt 
pienoiskuva|Moottoritie Sloveniassa
Myös moottoriteillä noudatettavat liikennesäännöt vaihtelevat jonkin verran maittain. Tieliikennesopimuksessa on määrätty kuitenkin joitakin yleisperiaatteita:
 Tien käyttö on kielletty jalankulkijoilta, eläimiltä ja ajoneuvoilta, jotka eivät voi saavuttaa määrättyä nopeutta tasaisella tiellä.
 Moottoritielle pysähtyminen ja pysäköiminen ilman pakottavaa syytä on kielletty.
 U-käännöksen tekeminen on kielletty.

Moottoriteiden nopeusrajoitus on yleensä 80–130 kilometriä tunnissa. Saksassa osalla moottoriteistä ei ole nopeusrajoituksia lainkaan.

Suomessa moottoritiellä saa kuljettaa vain moottoriajoneuvoa, jonka suurin sallittu tai rakenteellinen nopeus on yli 70 km/h.Tieliikennelaki 729/2018 58 § Moottoritiellä ei siis saa kuljettaa esimerkiksi mopoa, mopoautoa eikä traktoria.

Koska kaikki ajoneuvot eivät voi käyttää moottoritietä, sillä pitää olla myös rinnakkaisyhteys. Usein rinnakkaisyhteys on niin sanottu vanha tie, joka on ollut päätie ennen moottoritien valmistumista. Rinnakkaisyhteys voi kulkea myös keskustan katuverkolla. Maissa, joissa moottoritiet tai osa niistä ovat maksullisia, rinnakkaisyhteys on yleensä maksuton.

 Moottoriteiden rakentaminen ja vaikutukset 
pienoiskuva|Kahden moottoritien liittymä rakenteilla Opaczissa Puolassa.

Kun moottoritien rakentamisesta päätetään, ratkaisu tehdään muun muassa liikennemäärien, liikenneturvallisuuden, yhdyskuntarakenteen ja ympäristönäkökohtien perusteella. Yleisesti moottoritien rakentaminen voi olla perusteltua, jos keskimääräinen liikennemäärä ylittää 15 000 ajoneuvoa vuorokaudessa, joskin moottoritien rakentaminen edellyttää aina liikenteen tuntivaihtelun ja koostumuksen tarkempaa tarkastelua.

Liikenneturvallisuuden osalta moottoriteiden etuna on vastakkaissuuntaisen ja risteävän liikenteen puuttuminen, mikä poistaa kohtaamis- ja risteysonnettomuudet lähes kokonaan. Toisaalta suuremmat nopeudet lisäävät suistumisonnettomuuksien määrää. Suurien liikennemäärien vuoksi myös peräänajo-onnettomuuksien riski kasvaa, joskaan tämä seikka ei liity suoraan tietyyppiin vaan enemmänkin liikennemääriin tietyypistä riippumatta. Tilastollisesti moottoriteillä sattuu liikennemääriin suhteutettuna vähemmän kuolemaan johtaneita onnettomuuksia ja muita henkilövahinko-onnettomuuksia kuin muilla teillä.

Moottoriteiden ympäristövaikutukset ovat kahtalaiset: yhtäältä moottoritiet sujuvoittavat liikennettä ja mahdollistavat tasaiset nopeudet, mikä saattaa vähentää pakokaasupäästöjä ainakin lyhyellä aikavälillä. Kuitenkin moottoritiet myös hajauttavat yhdyskuntarakennetta ja synnyttävät liikennettä, kun esimerkiksi työssäkäynti on mahdollista entistä kauempaa, mikä taas lisää ilmansaasteita. Lisäksi moottoritiet vievät paljon tilaa muihin tietyyppeihin verrattuna, ja moottoriteiden alta joudutaankin usein purkamaan rakennuksia. Viimeksi mainittua ongelmaa voidaan tosin torjua riittävän pitkän tähtäimen suunnittelulla. Suurten liikennemäärien ja suurien nopeuksien aiheuttama melu haittaa ympäristöä, mitä voidaan torjua meluvalleilla, -aidoilla ja -kaiteilla. Moottoritiet aiheuttavat myös estevaikutuksen, joita voidaan torjua esimerkiksi viher- ja ylikulkusiltoja ja tunneleita rakentamalla.

 Moottoritiet maittain 

 Kiina 
pienoiskuva|G4 Jinggang'ao Expressway Dongguanissa, Guangdongissa.

Kiinan moottoritieverkko on  Kiinan valta- ja maakunnallisen tason liikenneverkko, joka muodostaa maailman laajimman ja pisimmän moottoritiejärjestelmän. Vuoden 2017 lopulla sen kokonaispituus oli 136 500 kilometriä, josta 5 527 kilometriä rakennettiin pelkästään vuonna 2017. 2000-luvulla moottoriteitä on maassa rakennettu nopean talouskasvun ansiosta runsaasti. Moottoritieverkko, joka tunnetaan virallisesti nimellä ”National Trunk Highway System” (kiinaksi (yksinkertaistettu): 中国国家高速公路网; kiinaksi (perinteinen): 中國國家高速公路網; pinyin: Zhōngguó Guójiā Gāosù Gōnglùwǎng) ja lyhennettynä NTHS, koostuu seitsemästä Pekingistä lähtevästä säteittäisestä moottoritiestä, 11 pohjois-eteläsuuntaisesta ja 18 itä-länsisuuntaisesta moottoritiestä. Tämä verkko tunnetaan myös nimellä ”71118 network” (kiinaksi (yksinkertaistettu): 71118网; kiinaksi (perinteinen): 71118網; pinyin: 71118 wǎng). Tämän lisäksi jokaisella maakunnalla on oma moottoritiejärjestelmänsä.

 Ruotsi 
Euroopan ensimmäinen kaupunkimoottoritie valmistui vuonna 1943 Söderleden-nimisenä eteläisen Tukholman halki. Myöhemmin osuus on tunneloitu. Ensimmäinen maaseutumoottoritie, jota ei varsinaisena moottoritienä nykyisin pidetä, valmistui 1940-luvun lopulla Göteborgin lähettyvillä. Myös Euroopan ensimmäinen täydellinen eritasoliittymä Slussen valmistui Tukholmassa jo vuonna 1935. Silloinen maaseutuosuus Malmöstä Lundiin valmistui jo 1952–1953, kun esimerkiksi Britannia ei ollut edes laittanut rakenteille ensimmäistään.

 Saksa 

pienoiskuva|Bundesautobahn 2 (E30), Lehrte, Saksa.

Saksassa moottoritietä kutsutaan nimellä Autobahn. Autobahnit muodostavat Saksan moottoritieverkoston. Autobahneilla ajonopeutta ei useimmiten ole rajoitettu, mutta suositeltu nopeus on 130 km/h. Huomattavasti tätä suurempien nopeuksien käyttö on kuitenkin erittäin yleistä. Vuonna 2005 Saksan autobahn-verkoston yhteispituus oli noin 12 200 kilometriä.

 Historia 
Autobahnien käsite syntyi 1920-luvulla Hampurin ja Baselin välisen nopean tieyhteyden rakentamista vaatineen HaFraBa-yhdistyksen käyttäessä termiä kuvaamaan rautatiehen () verrattavissa olevaa autotietä. Yhdistyksen ehdottama mittava projekti ei kuitenkaan koskaan toteutunut, kansallissosialistien asetuttua hanketta vastaan valtion päättävissä elimissä. Ensimmäinen kaksi suurkaupunkia yhdistävä autobahn valmistui lopulta vuonna 1932 Kölnin ja Bonnin välisen nykyään nimellä A 555 tunnetun 20 km pitkän tien muodossa. Ensimmäisenä autobahnina pidetään kuitenkin Berliinissä sijaitsevaa vuonna 1921 julkiseen käyttöön avattua AVUS-moottorirataa.Das HaFraBa - Projekt  

Vuonna 1933 valtaan noussut ja aiemmin autobahneja vastustanut Adolf Hitler näki suuren tieverkon rakentamisen olevan ratkaisu maata vaivanneeseen suurtyöttömyyteen. Autobahn-verkon rakentaminen liittyi toiseenkin Hitlerin suunnitelmaan, kansanauton tarjoamiseen jokaiseen työläisperheeseen vähitellen säästämällä.Die Reichsautobahnen   Autobahnien rakentaminen oli päässyt ennen toista maailmansotaa hyvään vauhtiin, mutta työt keskeytettiin vuonna 1943 Saksan keskittäessä voimavaransa sotavarusteluun.

 Suomi 
pienoiskuva|Lakalaivan eritasoliittymässä Tampereella risteävät valtatiet 3 ja 9 sekä yhdystie 3495.

Suomi on harvaan asuttu maa ja liikennemäärät ovat yleensä pieniä. Tämän vuoksi Suomeen ei ole ollut tarpeellista rakentaa samanlaista kattavaa moottoritieverkkoa kuin esimerkiksi Saksassa on. Vuoden 2019 alussa Suomessa oli 926 kilometriä moottoriteitä. Pisimmät yhtäjaksoiset moottoritiet ovat Vantaan ja Ylöjärven välinen osuus valtatiellä 3, Helsingin ja Turun välinen osuus valtatiellä 1, Helsingin ja Vaalimaan välinen osuus valtatiellä 7 sekä Helsingin ja Heinolan välinen osuus valtatiellä 4. Muut moottoritiet ovat yleensä lyhyehköjä osuuksia suurimmissa kaupungeissa. Myös valtatiellä 9 on moottoritietä noin 130 kilometrin matkalla yhteensä kuudella toisistaan erillisellä osuudella.

Suomen lainsäädännön moottoritien määritelmä noudattaa Wienin tieliikennesopimuksen määrittelyä:

Moottoriteille on asetettu tiettyjä tien geometriaa, liittymäväliä ja muita teknisiä ominaisuuksia koskevia vaatimuksia. Moottoriteistä hieman alle kahdella kolmasosalla nopeusrajoitus on 120 kilometriä tunnissa. Muilla moottoriteillä rajoitus on yleensä 100 kilometriä tunnissa, joskus myös tätä alempi. Talvisin nopeusrajoitus on kaikilla moottoriteillä enintään 100 kilometriä tunnissa.

 Historia 
Suomen ensimmäisen moottoritiemäisen väylän, Helsingin Itäisen moottoritien (osa nykyistä Itäväylää), rakentaminen aloitettiin vuonna 1950 Kulosaaren sillalla.  Silta ja osuus Kulosaaren läpi Herttoniemeen saakka avattiin vuonna 1957 ja kokonaan tie valmistui vuonna 1962http://vanhatpainetutkartat.maanmittauslaitos.fi/. Tie on moottoritien tapainen, muttei kuitenkaan täytä kokonaan nykyisiä moottoritielle asetettuja laatuvaatimuksia.

Suomen ensimmäistä varsinaista moottoritietä, Tarvontietä (nyk. Turunväylä), alettiin rakentaa vuonna 1956 Helsingin Munkkiniemen ja Espoon Gumbölen välille. Tie otettiin käyttöön vuonna 1962. Seuraavien kymmenen vuoden aikana Suomeen rakennettiin runsaasti lyhyitä moottoritieosuuksia suurimpien kaupunkien, varsinkin Helsingin läheisyyteen. Näiden ensimmäisten moottoriteiden tarkoituksena oli purkaa kaupunkien ulosmenoväylien ruuhkia.

Seuraavat moottoritiet valmistuivat vuonna 1963 valtatielle 8 Turusta Raisioon sekä 1964 Hämeenlinnan ohikulku valtatielle 3. 1968 valmistui moottoritieksi Lempääläntie Tampereelta Lempäälän Kuljuun. Pääkaupunkiseudulla Lahdenväylä valmistui ensin vuonna 1967 Vanhastakaupungista Viikkiin, josta sitä jatkettiin Tattariharjuun 1971 ja Järvenpäähän 1974. Porvoonväylän ensimmäinen osuus valmistui vuonna 1972. Vuonna 1967 valmistui 14 kilometriä pitkä moottoritieosuus valtatie 9:lle Turun ja Liedon välille.Lehtomäki (toim.) 2015, s. 19. Vuonna 1973 valmistui kahdeksan kilometrin pituinen moottoritie Tampereen Pispalasta Nokialle.

Nykyiseen verrattuna moottoritiet linjattiin yleensä kulkemaan huomattavan läheltä kaupungin keskustaa, kuten valtatie 3 Hämeenlinnassa. Myös Helsingissä, Jyväskylässä ja Tampereella suunniteltiin moottoritietä aivan keskustan tuntumaan. Suunnitelmat eivät kuitenkaan toteutuneet; ainoastaan Jyväskylässä ehdittiin toteuttaa 1,8 kilometriä pitkä osuus keskustan eteläpuolelle. Suunnitelmien muututtua tie on muutettu luokitukseltaan tavalliseksi tieksi ja on nykyiseltä nimeltään Länsi-Päijänteentie. Se on Suomen ainoa lakkautettu moottoritie.

Vuoden 1973 lopussa Suomessa oli moottoritietä 169 kilometriä, josta 64 prosenttia oli pääkaupunkiseudulla, 12 prosenttia Tampereen seudulla ja 11 prosenttia Turun ympäristössä. 

Ensimmäisen öljykriisin seurauksena moottoriteiden rakentaminen väheni huomattavasti, mutta kriisin vaikutukset näkyivät Suomessa jonkin verran muita Euroopan valtioita myöhemmin. Myös monia moottoritiemäisiä eritasoliittymin varustettuja väyliä rakennettiin suurimmissa kaupungeissa, näistä mainittakoon Hämeenlinnanväylä Haagasta Kehä III:lle Pääkaupunkiseudulla 1975–1977, muiden muassa. Vihreät moottoriteiden liikennemerkit otettiin käyttöön vuonna 1982. 1980-luvun lopulla ruvettiin uusien talousnäkymien pohjalta suunnittelemaan uusia moottoriteitä jälleen suurella mittakaavalla, ja 1990-luvulle tultaessa alettiin rakentaa pitempiä moottoritieosuuksia. Tämän jälkeen Suomeen on valmistunut Helsingin ja muiden suurten kaupunkiseutujen välisiä pitkiä moottoritieosuuksia valtateille 1, 3, 4 sekä 7.

Vuonna 2006 valmistuneessa liikenne- ja viestintäministeriön työryhmän ehdotuksessa runkotieverkoksi on ehdotetulle runkotieverkolle suunniteltu rakennettavaksi uusia moottoriteitä kaikkiaan 240 kilometriä vuoteen 2030 mennessä. Vuosina 1990–2013 uusia moottoriteitä on valmistunut 595 kilometriä. 

Yhdysvallat

Moottoriteiden alkuvaiheet
Autoistuminen eteni nopeimmin Yhdysvalloissa ja siellä osavaltioiden ja liittovaltion tiehallinnot ryhtyivät rakentamaan moottoriteitä lähinnä kaupunkien lähiliikennettä varten 1920-luvun puolivälissä. Ne olivat kuitenkin 1930-luvun loppuun saakka yleensä lyhyitä ja yksiajorataisia, eli moottoriliikenneteitä. Lamakauden jälkeen 1930-luvulla julkinen valta investoi mieluummin työllistävämpiin hankkeisiin kuin teiden rakentamiseen. Maailman vanhimman moottoritiemäisen väylän, joka sittemmin osittain purettiin ja osittain muutettiin puistoalueeksi, oli kuusikaistainen West Side Elevated Highway New Yorkissa, jonka ensimmäiset osat valmistuivat vuosina 1929–1930.

Kaukoliikennemoottoriteiden kehittäminen alkoi Yhdysvalloissa 1930-luvulla, kun yksityiset yritykset rakensivat muutamia maksullisia vain autoliikenteelle tarkoitettuja teitä. Niistäkin ensimmäiset palvelivat tosin vain suurten kaupunkien lähiliikennettä. Sellainen oli ilmeisesti maailman ensimmäinen vuosina 1914–1925 rakennettu varsinainen moottoritie Bronx River Parkway New Yorkissa (25 km). Se oli kuitenkin suunniteltu vain 40 kilometrin tuntinopeutta varten, joka tosin oli aivan riittävä 1910-luvun autoja ajatellen.

1930-luvulla rakennettuja maksullisia kaupunkien lähiliikennemoottoriteitä olivat Henry Hudson Parkway New Yorkissa 1934 (16 km), Merrit Parkway Bostonissa 1940 (60 km) ja Arroyo Seco Parkway Los Angelesissa 1940 (15 km). Liittovaltion moottoriteiden rakentamiseen omaksuman nihkeän asenteen vuoksi Yhdysvallat oli kuitenkin jo jäänyt jälkeen Saksasta, jossa yhtenäisen moottoritieverkoston rakentaminen oli aloitettu 1933. Yhdysvalloissa moottoritiet olivat satunnaisia eikä mitään kokonaissuunnitelmaa ollut, vaikka autoliikenne oli siellä moninkertainen Eurooppaan verrattuna.

Yhdysvalloissa moottoriteistä käytetään historiallisista syistä erilaisia nimityksiä. Vanhin nimityksistä on Parkway (Puistotie), jolla tarkoitettiin kaupunkipuistoihin rakennettuja teitä, joiden tarkoitus oli palvella ennen muuta kaupunkilaisten vapaa-ajan liikkumista maaseudulle. Yleisnimeksi määriteltiin vuonna 1930 Freeway (Vapaatie), jolla tarkoitettiin tietä, joka oli vapaa risteyksistä, jalankulkijoista ja pyöräilijöistä ja mahdollisti siten moottoriliikenteen vapaan sujumisen.

Ensimmäinen varsinainen kaukoliikenteeseen tarkoitettu moottoritie Yhdysvalloissa oli vuosina 1935–1940 rakennettu 160 mailin (257 km) pituinen Pennsylvania Turnpike. Yksityisellä rahoituksella tehty tie välitti liikennettä Appalakkien vuoriston poikki Pittsburghin suunnasta kohti itärannikkoa. Merkittävää oli, että tien kummankaan päätepisteen lähellä ei ollut suurta kaupunkia, vaan sen ainoa tehtävä oli nopeuttaa ja helpottaa liikennettä vuoristoalueen poikki. Rakentamista helpotti ja kustannuksia vähensi se, että siinä voitiin käyttää hyväksi keskeneräiseksi jääneen rautatien osuuksia ja lähes valmiita tunneleita.

 Interstate-moottoritieverkosto 
pienoiskuva|Interstate 40 Little Rockissa, Arkansas’ssa.

Liittovaltion asenne kaukoliikennemoottoriteihin alkoi muuttua 1930-luvun lopulla. Erityisesti tutustuminen Saksan moottoritieverkkoon auttoi ymmärtämään sen taloudellisen ja sotilaallisen merkityksen. Yhdysvalloissa todettiin, ettei yhtenäisen moottoritieverkon aikaansaaminen olisi mahdollista yksityisellä rahoituksella ja vain osavaltioiden toimin. Liittovaltio aloitti maanlaajuisen moottoritietiestön suunnittelun vuonna 1941, ja 1944 hyväksyttiin suunnitelma 65 000 kilometrin pituisen moottoritieverkon rakentamisesta liittovaltion ohjauksessa ja tuella, The Federal-Aid Highway Act. Toinen maailmansota viivästytti kuitenkin sen toteuttamisen aloitusta. Vasta vuonna 1947 käynnistettiin joidenkin tieosuuksien rakentaminen, mutta vain kolme vuotta myöhemmin syttyneen Korean sodan menot pakottivat liittovaltiota jälleen leikkaamaan tiemäärärahoja. Osavaltiot eivät olleet halukkaita rahoittamaan muita kuin paikallisia liikennetarpeita palvelevia teitä. Liittovaltion rahoitusosuus oli myös liian vähäinen. Vuoden 1944 Federal-Aid Highway Act ei siten vielä johtanut toivottuun lopputulokseen.

Vuonna 1953 presidentiksi tullut Dwight D. Eisenhower oli nähnyt Saksan moottoriteiden arvon käytännössä toimiessaan liittoutuneiden joukkojen ylipäällikkönä toisen maailmansodan aikana. Hänestä oli tullut moottoriteiden rakentamisen innokas kannattaja ja hänen määräyksestään vuoden 1944 suunnitelma uudistettiin perusteellisesti vuonna 1956. Uusi Federal-Aid Highway Act käynnisti 66 000 -kilometrisen moottoritieverkoston rakentamisen toden teolla, kun liittovaltion rahoitus vastasi menoista 90-prosenttisesti. Rahoitusta varten ryhdyttiin verottamaan polttoaineita. Yhdysvaltojen moottoritiejärjestelmää kutsutaankin virallisesti nimellä The Eisenhower Interstate System. Suunnitelmakauden pituus oli 20 vuotta eli verkoston tuli olla valmis vuonna 1975. Toteutus käynnistyi vauhdilla: ensimmäisen viiden vuoden aikana eli vuoteen 1961 mennessä oli rakennettu noin 9 000 kilometriä uutta moottoritietä ja Interstate-verkon kokonaispituus oli jo 16 000 kilometriä, kun aiemmin rakennetut julkiset sekä maksulliset tiet oli liitetty mukaan järjestelmään. 1970-luvun puolivälin jälkeen moottoriteiden rakentaminen on jatkunut siten, että vuonna 2000 Yhdysvaltojen moottoriteiden kokonaispituus oli jo lähes 90 000 kilometriä.

Moottoritiestandardit maittain
 Maa  Maatunnus  Nimi  Kylttienväri  Tienumero  Nopeusrajoitus(maks.) Lisätietoja Afganistan  AF  موٹر وے (Motorway)  vihreä    120 km/h  Ensimmäinen moottoritie suunnitteilla Alankomaat  NL  Autosnelweg  sininen    130 km/h  Alaska  AK  Interstate  vihreä    105 km/h(65 mph)  Erillinen tienumerointjärjestelmä kuin Yhdysvalloissa. Albania  AL  Autostradë  vihreä    110 km/h  Algeria  DZ  Autoroute  sininen    120 km/h  Angola  AO  Autoestrada  sininen    110 km/h  Moottoritieverkko suunnitteilla Arabiemiraatit  AE  الطريق السريع (Tariiq šarii)  sininen    140 km/h  Argentiina  AR  Autopista  sininen    130 km/h  Armenia  AM  Ավտոմայրուղի (Avtomayrughi)  vihreä    110 km/h  Numerointijärjestelmä suunnitteilla Australia  AU  Motorway  vihreä    110-130 km/h  Nopeusrajoitus vaihtelee osavaltioittain. Bangladesh  BD  মোটর রাজপথ (Motara rajapatha)  sininen    110 km/h  Ensimmäinen moottoritie rakenteilla, numerointijärjestelmä suunnitteilla. Belgia  BE  Autoroute / Autosnelweg  sininen    120 km/h  Alun perin vihreät kyltit Bolivia  BO  Autovía  sininen    90 km/h  Nopeusrajoituksen korotus tulevaisuudessa Bosnia-Hertsegovina  BA  Autoput  vihreä    130 km/h  Brasilia  BR  Autoestrada  vihreä   (valtakunn.) (maakunn.)  120 km/h  Valtakunnallinen numerointijärjestelmä suunnitteilla. Bulgaria  BG  Автомагистрала (Avtomagistrala)  vihreä    140 km/h  Chile  CL  Autopista  sininen    120 km/h  Egypti  EG  Autostrada  vihreä    120 km/h  Numerointijärjestelmä suunnitteilla Espanja  ES  Autopista (maks.)Autovía (ilm.)  sininen   (maks.)   (ilm.)  120 km/h  130 tai 140 km/h nopeusrajoitus suunnitteilla Etelä-Afrikka  ZA  Autopad  sininen    100 km/h  Numerointijärjestelmä suunnitteilla Etelä-Korea  KR  고속도로 (Gosokdoro)  vihreä    120 km/h  Yhteinen numerointijärjestelmä Pohjois-Korean kanssa Etiopia  ET  ፈጣን መ ንገድ (Fetani ma nigedi)  vihreä    100 km/h  Numerointijärjestelmä suunnitteilla Filippiinit  PH  Daan ekspres  vihreä    100 km/h  Georgia  GE  ავტოსტრადა (Avtostrada)  vihreä    110 km/h  Numerointijärjestelmä suunnitteilla Ghana  GH  Motorway  sininen    100 km/h  Moottoritieverkko suunnitteilla Havaiji  HI  Interstate  vihreä    97 km/h60 mph  Erillinen tienumerointijärjestelmä kuin Yhdysvalloissa. Hongkong  HK  幹線 (Gonsin)  vihreä    110 km/h Indonesia  ID  Jalan Tol  vihreä    100 km/h  Numerointijärjestelmä suunnitteilla Intia  IN  National Expressway  sininen    120 km/h  Numerointijärjestelmän muutos tulevaisuudessa Irak  IQ  آزادراه (Azadrah)  sininen    120 km/h  Iran  IR  آزادراه‎‎ (Âzâdrâh)  sininen    120 km/h  Nopeusrajoituksen nosto 130 km/h alkuvuodesta 2019. Irlanti  IE  Mótarbhealach  sininen    120 km/h  140 km/h nopeusrajoitus suunnitteilla Islanti  IS  Hraðbraut  sininen    90 km/h  Ei virallisesti moottoriteitä; ensimmäinen moottoritie mahdollinen lähitulevaisuudessa. Iso-Britannia  UK  Motorway  sininen    113 km/h(70 mph)  Suunnitelmat nostaa rajoitus nopeuteen 129 km/h (80 mph) on laitettu jäihin mutta edelleen mahdollisia. Israel  IL  אוטוסטרדה (Otostrada)  sininen    120 km/h  Italia  IT  Autostrada  vihreä    130 km/h  Tieliikennelaissa oleva pykälä mahdollistaa 150 km/h rajoituksen, mutta sitä ei ole vielä koskaan käytetty. Itä-Timor  TL  Autoestrada  sininen    100 km/h  Ensimmäinen moottoritie rakenteilla, numerointijärjestelmä suunnitteilla. Itävalta  AT  Autobahn  sininen    130 km/h  160 km/h nopeusrajoitusta kokeiltu vuonna 2006  Jamaika  JM  Toll Road  sininen    110 km/h  Japani  JP  自動車道 (Jidōshadō)  vihreä    110 km/h  120 km/h nopeusrajoitus suunnitteilla Kambodža  KH  ផ្លូវល្បឿនលឿន (Phlauv lbuen luen)  vihreä    120 km/h  Ensimmäinen moottoritie tulossa rakenteille lähiaikoina. Kamerun  CM  Autoroute  sininen    100 km/h  Ensimmäinen moottoritie rakenteilla, numerointijärjestelmä suunnitteilla Kanada  CA  Autoroute / Freeway  vihreä  vaihtelee osavaltioittain  100-120 km/h  Nopeusrajoitus vaihtelee osavaltioittain. Ei yhtenäistä tienumerointijärjestelmää. Kazakstan  KZ  Avtojol  vihreä    110 km/h  Numerointijärjestelmä suunnitteilla Kenia  KN  Superhighway  sininen    110 km/h  Moottoritieverkko suunnitteilla Kiina  CN  国家高速 (Guojia Gaosu, valtakunn.)省级高速 (Shengji Gaosu, maakunn.)  vihreä   (valtakunn.) (maakunn.)  120 km/h  Joka maakunnassa oma numerointijärjestelmä maakunnallisille teille. Kosovo  KS  Autoudhë  vihreä    130 km/h  Numerointijärjestelmä suunnitteilla Kreikka  GR  Αυτοκινητόδρομος (Aftokinitodromos)  vihreä    130 km/h  Kroatia  HR  Autocesta  vihreä    130 km/h  Kuuba  CU  Autopista  vihreä    100 km/h  Kypros  CY  Αυτοκινητόδρομος (Aftokinitodromos)  vihreä    100 km/h  Latvia  LV  Automaģistrāle  sininen    110 km/h  Numerointijärjestelmä suunnitteilla Libya  LY  Autostrada  vihreä    130 km/h  Moottoritieverkko suunnitteilla Liettua  LT  Automagistralė  sininen    130 km/h  Numerointijärjestelmä suunnitteilla, kyltit vaihdetaan 2020 mennessä sinisiksi. Luxemburg  LU  Autobunn  sininen    130 km/h  Madagaskar  MG  Làlambe haingana  sininen    100 km/h  Ensimmäinen moottoritie suunnitteilla. Malesia  MY  Lebuhraya  vihreä    110 km/h  120 km/h nopeusrajoitus suunnitteilla Marokko  MA  Autoroute  sininen    120 km/h  130 km/h nopeusrajoitus suunnitteilla Meksiko  MX  Autopista  vihreä    120 km/h  Numerointijärjestelmän muutos suunnitteilla, nykyiset kyltit valkoisella taustalla muodossa vanhan tien numero + D, esim. 15D Moldova  MD  Autostradă  vihreä    110 km/h  Ei vielä virallisia moottoriteitä, 130 km/h nopeusrajoitus suunnitteilla Mongolia  MN  Xурдны зам (Hurdny zam)  vihreä    130 km/h  Ensimmäinen moottoritie suunnitteilla Montenegro  ME  Аутопут (Autoput)  vihreä    120 km/h  Ensimmäinen moottoritie rakenteilla Myanmar  MM  အမြန်လမ်း (Aamyan Lam)  vihreä    100 km/h  Numerointijärjestelmä tulossa käyttöön lähiaikoina. Namibia  NA  Autobahn  sininen    120 km/h  Nigeria  NG  Expressway  vihreä    120 km/h  Norja  NO  Motorvei  sininen    110 km/h  110 km/h nopeusrajoituksen kokeilu päättyy syksyllä 2014, jonka jälkeen muutkin nykyiset tiet voisivat saada kyseisen nopeudenkorotuksen. Uudet tiet tullaan lisäksi suunnittelemaan 130 km/h rajoitusta varten. Numerointijärjestelmä suunnitteilla. Norsunluurannikko  CI  Autoroute  sininen    130 km/h  Pakistan  PK  موٹر وے (Motorway)  vihreä    120 km/h  Pohjois-Irlanti  UL  Motorway  sininen    113 km/h(70 mph)  Suunnitelmat nostaa rajoitus nopeuteen 129 km/h (80 mph) on laitettu jäihin mutta edelleen mahdollisia. Pohjois-Irlannilla on oma tienumerointijärjestelmä. Pohjois-Korea  KP  고속도로 (Gosokdoro)  vihreä    100 km/h  Yhteinen numerointijärjestelmä Etelä-Korean kanssa (ei vielä otettu käyttöön maastossa) Pohjois-Makedonia  MK  Aвтопат (Avtopat)  vihreä    130 km/h  Portugali  PT  Autoestrada  sininen    120 km/h  130 km/h nopeusrajoitus suunnitteilla Puerto Rico  PR  Interestatal  vihreä    105 km/h(65 mph)  Erillinen tienumerointijärjestelmä kuin Yhdysvalloissa. Puola  PL  Autostrada  sininen    140 km/h  Qatar  QR  الطريق السريع (Tariiq šarii)  sininen    120 km/h  Ranska  FR  Autoroute  sininen    130 km/h  Romania  RO  Autostradă  vihreä    130 km/h  Ruotsi  SE  Motorväg  vihreä    120 km/h  nollatoleranssi ylinopeuksille, numerointijärjestelmä suunnitteilla Saksa  DE  Bundesautobahn  sininen    vapaa nopeus  nopeussuositus 130 km/h Senegal  SN  Autoroute  sininen    110 km/h  Serbia  RS  Аутопут (Autoput)  vihreä    120 km/h  Singapore  SG  Lebuhraya  sininen    110 km/h  Slovakia  SK  Diaľnica  vihreä    130 km/h  Slovenia  SI  Avtocesta  vihreä    130 km/h  Sri Lanka  LK  අධිවේගී මාර්ගය (Adhiwegi Margaya)  sininen    120 km/h  Suomi  FI  Moottoritie  vihreä    120 km/h  Lakialoite on edennyt valiokuntaan, jossa se on istunut saapuneena lokakuusta 2013 lähtien. Sen mukaan moottoriteiden perusnopeus kasvaisi 110 km/h, ja se voitaisiin joko laskea 90 km/h tai nostaa 130 km/h olosuhteiden mukaisesti. Numerointijärjestelmää kokeiltu 1970-luvulla Valtateillä 4 ja 7. Öljykriisin aikaan numerointijärjestelmä laitettu jäihin. Sveitsi  CH  Autobahn  vihreä    120 km/h  Aikaisemmin 130 km/h rajoitus Syyria  SY  Motorway  vihreä    110 km/h  Taiwan  TW  高速公路 (Gaosugonglu)  vihreä    110 km/h  Tansania  TZ  Superhighway  sininen    110 km/h  Moottoritieverkko suunnitteilla Tanska  DK  Motorvej  vihreä    130 km/h  Numerointijärjestelmä suunnitteilla Thaimaa  TH  ทางด่วน (Taang Dŭan)  sininen   (maks.) (ilm.)  120 km/h  Tšekki  CZ  Dálnice  vihreä    130 km/h  160 km/h kokeilua suunniteltu 2000-luvulla Tunisia  TN  Autoroute  sininen    110 km/h  Nopeusrajoituksen nosto 130 km/h mahdollinen. Turkki  TR  Otoyol  vihreä    120 km/h  Nollatoleranssi ylinopeuksille Uganda  UG  Expressway  sininen    100 km/h  Numerointijärjestelmä suunnitteilla Ukraina  UA  Автострада (Avtostrada)  vihreä    130 km/h  Numerointijärjestelmä mahdollinen Unkari  HU  Autópálya  sininen    130 km/h  Uusi-Seelanti  NZ  Motorway  vihreä    110 km/h  Numerointijärjestelmä mahdollinen Uzbekistan  UZ  Avtoyo'l  vihreä    110 km/h  Moottoritieverkko suunnitteilla Valko-Venäjä  BY  Aўтастрада (Aŭtastrada)  vihreä    120 km/h  Numerointijärjestelmä mahdollinen Venäjä  RU  Автострада (Avtostrada)  vihreä    130 km/h  1.9.2013 voimaan tulleen lakimuutoksen johdosta 150 km/h on mahdollista ilman sakkoa. Numerointijärjestelmä mahdollinen. Vietnam  VN  Cao tốc  vihreä    120 km/h  Viro  EE  Kiirtee  sininen    110 km/h  Ei vielä virallisia moottoriteitä, 120 km/h nopeusrajoitus suunnitteilla Yhdysvallat  US  Interstate (liittov.)Freeway (osav.)  vihreä   (liittov.) (osav.)  88–137 km/h(55–85 mph)  Nopeusrajoitukset vaihtelevat osavaltioittain.

 Katso myös 
 Moottoriliikennetie

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit