Alavus

Alavus () on Suomen kaupunki Etelä-Pohjanmaalla Lapuanjoen yläjuoksulla. Kaupungissa asuu  ihmistä, ja sen pinta-ala on  km2, josta  km2 on vesistöjä. Väestötiheys on  asukasta/km2. 

Alavuden alueella eteläpohjalainen lakeus vaihtuu Suomenselän mäkimaisemaksi. Alavus tunnetaan kymmenistä järvistään, jotka ovat muulla Etelä-Pohjanmaalla harvinaisia. Alavudella sijaitsee myös kansainvälisesti arvokas Kuivasjärven lintujärvi.

Järviä on 60 kappaletta ja rantaviivaa yhteensä 324 kilometriä. Seinäjoelle on matkaa Alavuden keskustasta vajaa 60 kilometriä ja Tuurin kauppakylään noin seitsemän kilometriä. 

Alavuden naapurikunnat ovat Alajärvi koillisessa, Kuortane pohjoisessa, Seinäjoki lännessä, Virrat etelässä ja Ähtäri idässä. Entisiä naapurikuntia ovat Seinäjokeen liitetyt Nurmo ja Peräseinäjoki. Vuonna 2013 Alavuteen on liitetty Töysän kunta. 

Historia
 Asutuksen synty 
Ihminen saapui Alavuden seudulle heti mannerjään peräydyttyä. Vanhimmat seudulta löytyneet kivikauden aikaiset löydöt sijoittuvat Suomusjärven kulttuurin aikaan, noin 8000–5000 eaa. Kiviaseet, nuotion pohjat, kodan jäännökset ja palaneet luut kertovat paljon kivikautisen väestön elämästä.Perälä 1986, s. 41–45 Rantaviivan siirtyessä lännemmäksi myös asutus Alavuden alueella väheni huomattavasti, eikä siitä ole löydetty merkkejä kivikauden lopulla. Rautakautiset esineet osoittavat edullisen liikesijainnin ja hyvien kala-apajien houkutelleen paikalle väkeä jatkuvasti, vaikka suora vesitie olikin jo katkennut maankohoamisen vuoksi.

Asutus pysyi liikkuvana pyyntikulttuurina aina 1500-luvulle. Hämäläiset käyttivät seutua reittinä erämaihinsa ja Pohjanlahdelle. Savolaista kaskenpolttajaväestöä alkoi 1500-luvun lopulla asettua seudulle. Lapuanjoen laakson yläosaa kutsuttiinkin 1600-luvulla Lapuan Savoksi. Savolaisten kulttuuri oli jonkinlainen pysyvän maatalouden ja liikkuvan pyyntikulttuurin välimuoto. Suurin osa seudun väestöstä siirtyi muualle. Lopullinen asuttaminen tapahtui lännestä, pääasiassa Kyröjoen ja Lapuanjoen keskijuoksulle, jonne asettui satakuntalaisperäistä väestöä.

Alavuden vesistönimissä on nähtävissä jälkiä alueen saamelaisasutuksesta, joka on väistynyt alueelta 1500-luvun tienoilla. Saamelaisperäisiä nimiä ovat esimerkiksi Kaidesluoma (joki), Kuorasjärvi, Kuotesjärvi, Kätkänjoki, Paatsjoki ja Sapsalampi. Kaidesluoma on muotoutunut saamen sanasta skaidi, joka tarkoittaa jokihaarojen väliin jäävää niemimäistä maa-aluetta. Kuoras-nimi puolestaan tulee saamen pikkusiikaa merkitsevästä sanasta guora, joka toisaalta liittyy myös suomen kuore-sanaan. Kuotesjärvi saa nimensä järven kannasmaisesta saaresta, jota ilmaistaan esimerkiksi nykyisessä inarinsaamessa sanalla kuotku - kapea saari, joka luoteen aikana yhdistyy mantereeseen. Kätkänjoki-nimen taustalla on saamen ahmaa merkitsevä sana geatki, paats-nimi merkitsee 'käpyä' ja Sapsalammen sapsa on muotoutunut siikaa merkitsevästä kantasaamen muodosta sapse. 

Uudenkaarlepyyn kaupungin perustaminen Lapuanjoen suulle oli tärkeä tapahtuma Alavuden historiassa. Vuonna 1617 määrättiin Näsijärven pohjoispäässä sijaitseva Ruovesi Uudenkaarlepyyn kauppapiirin. Kuljetukset tapahtuivat Suomenselän yli pitkin Näsijärven muinaisen laskujoen vartta. Tämän vaiheen alkaessa Alavuden seutu oli vielä niin harvaan asuttu, että siellä oli veroluetteloiden mukaan vain kuusi taloa.

Liikennettä välitti aluksi vain Hämeestä Pohjanmaalle johtanut ratsupolku, joten kaupankäynti jäi varsin vaatimattomaksi. Alavuden kehitys olikin hidasta koko 1600-luvun ajan. Tilanne muutti kuitenkin 1600-luvun lopulla, kun Ruovedeltä Uuteenkaarlepyyhyn rakennettiin maantie. Talojen lukumäärä oli noussut sadassa vuodessa ainoastaan kahteenkymmeneen. Taloja oli 1700-luvun lopussa jo yli sata ja asukasluku nousi lähelle kahta tuhatta.

 Seurakunnan synty 
Alavuden seutu kuului aluksi Ilmajoen seurakuntaan. Vuonna 1674 Alavudesta muodostettiin Ilmajoen saarnahuonekunta. Alavudesta tuli 1701 kappeliseurakunta ja se sai oman papin. Alavus liitettiin vuonna 1798 kappeliseurakunnaksi vasta perustettuun Kuortaneen kirkkoherrakuntaan. Alavutelaiset olivat tyytymättömiä siihen, että kirkkoherra asui Kuortaneella, joten vuonna 1835 Alavudesta tuli emäseurakunta jonka kappeliseurakunnaksi Kuortane puolestaan liitettiin ja vuonna 1837 Kuortaneen kirkkoherra muutti Alavudelle. Koko pitäjän nimeksi tuli vielä tuolloin Kuortane. Kuortane ja Alavus erotettiin kumpikin omaksi emäseurakunnakseen 1859 ja Alavus sai takaisin vanhan nimensä. Käytännössä seurakuntien ero tapahtui kuitenkin vasta 1875. Töysä erosi omaksi kirkkoherrakunnaksi vuonna 1896.

Ensimmäinen kirkko rakennettiin Alavudelle todennäköisesti 1677, toinen kenties 1740-luvulla. Vuosina 1823–1825 rakennettu, Carl Ludvig Engelin suunnittelema kirkko tuhoutui tulipalossa 1912. Vain Carl Bassin suunnittelema kellotapuli säilyi. Kaupungin nykyinen Kauno Kallion piirtämä rapattu tiilikirkko valmistui 1914.

 Alavuden taistelu 
Suomen sodassa Alavudella käytiin tärkeä taistelu, joka tunnetaan nykyisin Alavuden taisteluna. Suomen kenttäarmeija oli saanut perääntymisvaiheen aikana 14. heinäkuuta 1808 voiton Lapualla, mutta venäläiset uhkasivat tehdä sen tyhjäksi valloittamalla Alavuden tärkeän tienristeyksen. Carl Johan Adlercreutz päätti tällöin vallata Alavuden takaisin ja hyökkäsi 17. elokuuta noin 4 000 miehen voimin lähes puolta pienemmän venäläisjoukon kimppuun. Suomalaiset ryhmittyivät hyökkäykseen Alavuden kirkon vaiheille ja etenivät hyökkäykseen Alavudenjärven länsirantaa etelään. Röyskön tilan mailla Adlercreutz itse johti hyökkäystä venäläisten vasenta sivustaa vasten. Alipäällikköinään hänellä olivat muun muassa Vänrikki Stoolin tarinoista tutut Karl Leonhard Lode ja Johan Reinhold von Törne. Kun nykyisen Harrin kesäteatterin tienoilla sijainnut Härkönen oli vallattu rynnäköllä, venäläisiä ajettiin takaa puolitoista peninkulmaa pitkin Kuortaneen-Ruoveden harjua. Alavuden voittoa Suomen armeija ei kuitenkaan osannut käyttää hyväkseen.

pienoiskuva|Alavuden vaakuna (1952–2012).

Autonomian aika oli Alavudella ripeän kehityksen kautta. Uutta peltoa raivattiin ja väkiluku moninkertaistui. 1900-luvun alussa ylitettiin jo kymmenentuhannen asukkaan raja.

 Rautatieliikenteen vaiheet 
Alavuden liikennesijainti oli parantunut entisestään Haapamäen–Seinäjoen rautatien avautuessa 1883. Rata linjattiin kuitenkin noin 3 kilometriä kirkonkylän pohjoispuolelta. Keskus jakautui kahtia, asemanseuduksi ja kirkonseuduksi. Maantieyhteyden merkityksen vähentyessä kehityksen painopiste siirtyi ainakin osittain asemanseudulle. Tämä kaksijakoisuus on ilmeisesti jossain määrin heikentänyt kaupunkimaisemman asutuksen kasvua. Toinen kasvua jarruttanut tekijä oli tiheään asutun kaupallisen vaikutusalueen puuttuminen. Naapurikunnat ovat Suomenselän tapaan pieniä ja kuntien väliset etäisyydet ovat pitkät. Alavuden liikennesijainti heikkeni 1971, jolloin Pohjanmaan rataa oikaistiin Alavuden ohi Tampereelta suoraan Seinäjoelle. Alavus oli kauppalana 1974–1976 ja kaupunginoikeudet se sai 1. tammikuuta 1977.

Vuoden 2013 alussa Töysän kunta yhdistyi Alavuden kaupunkiin kuntaliitoksen myötä. Alavuden uudeksi vaakunaksi otettiin silloinen Töysän vaakuna.

 Maantiede  
pienoiskuva|Töysänjokea Alavudella.
Alavuden kaupunki sijaitsee Pohjanmaan ja Järvi-Suomen vedenjakajan Suomenselän tuntumassa kaakkoisella Etelä-Pohjanmaalla. Se jakaantuu kahteen suunnilleen yhtä suureen osaan, itäiseen ja läntiseen, jotka ovat hyvin erilaisia. Läntinen puolisko on tasaista, aavistuksen verran luoteeseen kallistuvaa, pienten järvien ja soiden luonnehtimaa. Se on juuri sellaista, miksi Suomenselän suomaa tavallisesti kuvaillaan. Itäosa muistuttaa enemmän hämäläistä maisemaa.

 Maisema 
Maisemallinen raja läntisen suomaan ja itäisen mäkimaan välillä noudattaa suurin piirtein Lapuanjoen ja sen suurimman sivuhaaran Nurmonjoen välistä vedenjakajaa. Alavuden länsiosan maisemat ovat vaihtelevat. Suomenselän lakialueita luonnehtivat osittain puuttomat aapasuot, mutta alemmilla mailla on myös juovikkaita kermikeitaita.

 Vesistö 
Lapuanjoki alkaa Kukkolammesta Virroilta ja laskee savirantaiseen Rimpijärveen sekä edelleen kauniiseen kallio- ja hiekkarantaiseen Sapsalampeen. Täältä joki jatkuu Pahajoki-nimisenä ja virtaa mm. Alavudenjärven läpi kohti Kuortaneenjärveä. Alavuden länsiosan vedet keräävä Nurmonjoki alkaa Vehkajokena Vehkajärvistä aivan Suomenselän laelta. Allasjärvien kautta virrattuaan joki jatkuu allasjokena, kunnes se muuttuu hieman leveämmäksi Ahvenjoeksi Myllyjoen yhdyttyä siihen. Ahvenjoki virtaa aluksi Jääskänjärven läpi ja jatkuu edelleen Seinäjoen rajalle, jossa se levenee Lehmijoen haarassa Nurmonjoeksi. Nurmojoki saa vielä Kuorasluoman kautta Kuorasjärven vedet Alavuden puolelta. Nurmonjoki purkautuu Lapuanjoen pääuomaan Lapuan kaupungin keskustassa. Kaksi kilometriä leveä ja kymmenen kilometriä pitkä Kuorasjärvi on Alavuden suurin järvi. Yhdessä Jääskänjärven kanssa se poikkeaa rannoiltaan Suomenselälle tyypillisistä suolammista. Järvien kiviset ja hiekkaiset moreeniselännerannat ovat niin jyrkkiä, ettei vesialue pääse laajalti ruohottumaan. Näistä rannoista onkin tullut yksi läheisen Seinäjoen kaupungin tärkeimmistä virkistysalueista.

 Luonto 
Järvien ja soiden väliin jäävät metsät ovat yleensä puolukkatyypin kankaita, joiden pinnassa jäkälikkö usein paljastaa peruskallion läheisyyden. Jääkauden tasaiseksi silottamia avokallioita on varsin paljon. Muutamilla ympäristöstään hiukan korkeammalle kohoavilla moreeniselänteillä maaperä on hedelmällisempää. Metsät vaihtuvat niillä kuusikkoisemmiksi mustikkatyypin kankaiksi.

Läntisen Alavuden selänteiden suhteelliset korkeudet jäävät tavallisesti alle kymmenen metrin. Itäisellä mäkimaalla 20–30 metrin korkeuserot ovat tavallisia. Kalliopaljastumia on runsaasti. Kallioiden väliin on usein patoutunut pieni lampi. Laaksot ovat pienehköjä, joten luonto ei ole tarjonnut kovin hyviä edellytyksiä maanviljelykselle. Metsätalouden merkitys onkin itäisellä Alavudella huomattava. Alueen halki pohjois–eteläsuunnassa kulkeva Lapuanjoen latvahaaran laakso poikkeaa kuitenkin jyrkästi ympäristöstään. Leveän laakson pohjalla kiemurtelee pieni Pahajoki. Näsijärven muinaisen meriyhteyden pohjalle kerrostui aikanaan runsaasti hienojakoisia aineksia. Ne ovat nykyisin erinomainen perusta maanviljelykselle. Lapuanjoen kuuluisa lakeus alkaa täältä, joskin vielä vaatimattomana.

Itäisen Alavuden luonnosta erottuu mäkimaan sekä harju- että laaksoseudun lisäksi kolmaskin alue. Se ei ehkä ole luonnonmaisemallisesti erityisen merkittävä, mutta elinkeinoelämän kannalta se on tärkeä. Koillisesta nimittäin suuntautuu kohti Lapuanjokea Kätkänjoen laakso. Joki leviää Ranta-Töysän järveksi hiukan ennen laskemistaan Lapuanjokeen asemanseudun pohjoispuolella. Kätkänjoen viljelyaukeat eivät vedä vertoja Lapuanjoen laaksolle. Metsät ovat sille tyypillisempiä muun itäisen Alavuden tapaan. Toiminnallinen yhteys ympäristöön on vahva. Itäisen Alavuden metsävarat on edullisinta kuljettaa laaksojen suuntaisesti Ranta-Töysään. Kun asemanseutukin on lähellä, ovat edellytykset puunjalostukselle hyvät.

 Kaupunginosat 
pienoiskuva|Alavuden keskustaajaman kartta OpenStreetMapissä 7/2013.
Alavuden asemakaavoitettu alue on jaettu seuraaviin kaupunginosiin:

 Töysän keskusta
 Tuuri
 Salmi
 Tusa
 Röyskö
 Kaarti
 Kolisto
 Kirkkokangas
 Ritola
 Lahdenkylä
 Särkikoski
 Penttilä
 Riikku
 Rajala
 Rantatöysä
 Jokivarsi
 Autionmäki

 Kylät 
Kuntaliitosta edeltäneen Alavuden alueella on 5 henkikirjakylää (tieto vuodelta 1967):
 Alavus
 Rantatöysä
 Sapsalampi
 Sulkava
 Sydänmaa

Alavuden osaksi liitetyssä Töysässä on 2 henkikirjakylää (tieto vuodelta 1967):
 Ranta-Töysä
 Töysä

Muita kulmakuntia Alavuden ja siihen liitetyn Töysän alueella ovat Hakojärvi, Housunkylä, Jokivarsi, Kattelus, Kaukola-Vehkajoki, Kontiainen, Kätkänjoki, Länsipuoli, Niinimaa, Pollari, Salonkylä, Seinäjärvi, Taipaleenkylä, Timanttimaa, Tohni, Tuuri, Vetämäjärvi ja Ylipää.

 Taajamat 
Vuoden 2017 lopussa Alavudella oli 11 713 asukasta, joista 6 918 asui taajamissa, 4 712 haja-asutusalueilla ja 83:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Alavuden taajama-aste on 59,5 %. Alavuden taajamaväestö jakaantuu neljän eri taajaman kesken:

 #  Taajama  Väkiluku(31.12.2017) 1  Alavuden keskustaajama 3 973 2  Alavuden asemanseutu 1 272 3  Töysän kirkonkylä 890 4  Tuuri 783

Kaupungin keskustaajama on lihavoitu.

 Väestö 

Alavuden asukasluku on yhteensä  asukasta. Nykyisen Alavuden alueen asukasluku pysyi 1990-luvun vaihteseen noin 14 000 asukkaan tuntumassa, minkä jälkeen asukasluku on kääntynyt tasaiseen laskuun. Ainoa toteutunut kuntaliitos tapahtui vuonna 2013, kun Töysän kunta liittyi Alavuteen. Oheisessa kuvaajassa on esitetty Alavuden väestönkehitys vuosittain vuodesta 1972 lähtien. Käytetty kuntajako vastaa nykyisin voimassa oleva jakoa.

Tilastokeskuksen vuoden 2024 väestöennusteen mukaan Alavuden asukasluku jatkaa laskuaan. Väestöennusteen mukaan Alavudella olisi vuonna 2030 10 080 asukasta, vuonna 2035 noin 9 593 asukasta, vuonna 2040 noin 9 198 asukasta ja vuonna 2045 noin 8 913 asukasta.

 Asuminen 

Alavuden suosituin asumismuoto on omakotitalo, jossa asuu valtaosa kunnan asuntokunnista (69,3 % vuonna 2024). Toiseksi suosituin asumismuoto on rivitalo, jossa asuu noin 20,9 prosenttia asuntokunnista. Kerrostaloissa asuu noin 9,8 prosenttia asuntokunnista.

Yksinasuvien osuus Alavuden asuntokunnista on 41,5 prosenttia eli noin 2 050 asuntokuntaa. Kahdestaan asuvien osuus 34,7 prosenttia eli noin 1 700 asuntokuntaa. Kolmen asukkaan asuntokuntia on 9,7 prosenttia eli noin 480, 4–6 asukkaan asuntokuntia 12,8 prosenttia eli noin 630 ja seitsemän tai useamman asukkaan asuntokuntia 1,3 prosenttia eli noin 60.

 Kieli ja etnisyys 
Alavus on pääsääntöisesti suomenkielinen kaupunki. Vuoden  lopussa Alavuden väestöstä enemmistönä  prosenttia asukkaista puhuu suomea ja  prosenttia puhuu ruotsia. Vieraskielisten osuus väestöstä on  prosenttia. Alavudella asui vuoden 2023 lopussa 224 ulkomaan kansalaista, mikä on 2,0 prosenttia kunnan väestöstä. Suurin yksittäinen ulkomaalainen väestöryhmä on ukrainalaiset, joita asuu Alavudella 60 henkeä. Seuraavaksi suurimmat väestöryhmät ovat venäläiset (33) ja virolaiset (22).

 Uskonto 
pienoiskuva|Alavuden kirkko.
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Alavudella on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
 Alavuden seurakunta
 Töysän kappeliseurakunta

Kirkon sisäisistä herätysliikkeistä Alavudella toimii vanhoillislestadiolaisten Alavuden rauhanyhdistys, johon kuului vuonna 2023 yhteensä 253 jäsentä. Evankelisuuden evankeliumijuhla järjestettiin Alavudella vuonna 1999.

Seuraavassa luettelossa on mainittu historiallisella ajalla lakkautetut seurakunnat Alavuden kaupungin nykyisellä alueella.
 Töysän seurakunta (liitetty Alavuden seurakuntaan 2013)

Kunnassa toimii myös helluntaiherätykseen kuuluva Alavuden helluntaiseurakunta, Suomen Vapaakirkkoon kuuluva Alavuden vapaaseurakunta, Suomen baptistilähetykseen kuuluva Alavuden baptistilähetys sekä Jehovan todistajien seurakunta. Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Alavuden alueella toimii Tampereen ortodoksinen seurakunta.

 Talous 

Talousalueena Alavus kuuluu Kuusiokuntien seutukuntaan, jonka alueellinen bruttokansantuote oli 33 036 euroa asukasta kohden vuonna 2022. Alueellinen BKT on maan keskiarvoa pienempi ja seutukuntien keskinäisessä vertailussa 61. suurin ja maan yhdeksänneksi pienin.

Aalvudella oli vuonna 2022 yhteensä 4 042 työpaikkaa ja kunnassa asui 4 207 työllistä työssäkäyvää. Asuinkunnassaan työssäkäyvien osuus työllisistä on 74,6 prosenttia. Alavuden työpaikkojen suhde on palveluvaltainen. Palvelujen osuus työpaikoista on 67,5 prosenttia, jalostuksen 23,0 prosenttia ja alkutuotannon 8,5 prosenttia.

Alavuden työpaikkaomavaraisuus on 96,1 prosenttia. Työikäisten työllisyysaste oli 75,7 prosenttia vuonna 2022 ja työttömien osuus työvoimasta 6,9 prosenttia. Taloudellisen huoltosuhteen mittarilla Kuortaneella on 163,9 työvoiman ulkopuolella olevaa ja työtöntä sataa työllistä kohden.

 Yritykset 
Alavuden elinkeinoelämä tunnetaan erityisesti Tuurin kyläkaupasta, joka on suosittu turistikohde. Keskisen lisäksi merkittäviä yrityksiä ovat sosiaali- ja terveyspalvelujen tuottaja Kuusiolinna Terveys Oy sekä lasi- ja alumiinirakentamiseen erikoistunut Riikku Rakenteet. Alavuden suurimpiin yritystuloverojen maksajiin kuuluivat vuonna 2021 myös maarakennuskoneiden toimittaja Latenkone, Akonkosken Saha sekä Nahkapaikka Oy Toivonen.

 Nähtävyydet 
pienoiskuva|Tuurin kyläkauppa.
 Taidekeskus Harri
 Alavuden kirkko ja kellotapuli
 Muistojen Kappeli
 Sotavanhuksen Museo
 Pankkimuseo
 Pentti Valkealahden kotimuseo
 Raija Immonen-Oravan lasimaalaukset
 Galleria Lasiatelje Myllynkivi
 Entisen Kahran Kestikievarin lutti kantatie 66:n varrella
 Uittomiesten muistomerkki
 Kyläkauppa Veljekset Keskinen

 Liikenne 
pienoiskuva|Valtatien 18 ja Haapamäen–Seinäjoen-radan tasoristeys Tuurissa.
Alavus sijaitsee valtatien 18 ja kantatien 66 risteyskohdassa. Alavuden halki kulkee myös Haapamäki–Seinäjoki-rata, jolla kulkee jonkin verran matkustaja- ja tavaraliikennettä. Rata kuitenkin sivuaa Alavuden keskustan, ja Alavuden rautatieasema sijaitsee noin neljän kilometrin päässä keskustasta pohjoiseen. Toinen rautatieasema sijaitsee Tuurissa.

Kulttuuri
 Musiikki ja esittävät taiteet 
Alavudella kansanmusiikkiperinne on ollut suosittua. Kesällä 2008 Alavudella järjestettiin kansanmusiikkitapahtuma Etelä-Pohjanmaan Spelit, joiden kävijämäärä kohosi 28 000 kävijään. Alavutelaista kansanperinnettä on maailmalle ollut viemässä muun muassa tanssi- ja musiikkiryhmä Lipparit. Alavudelta on tullut useita tunnettuja musiikin alan henkilöitä. Pauli Hanhiniemi lienee näistä tunnetuin, mutta myös pop-yhtye Movetronin kaksi jäsentä ovat alavutelaislähtöisiä. Myös Toivo Kuulan tiedetään syntyneen Alavudella. Säveltäjän nimeä kantava Toivo Kuula ‑laulukilpailu on järjestetty Alavudella vuosina 2012 ja 2016. Vuoden 2020 kilpailu siirrettiin Covid-19 epidemian aiheuttamien kokoontumisrajoitusten vuoksi elokuulle 2021. 

Alavuden kaupunginteatteri on vuonna 2020 perustettu ammattilaisjohtoinen harrastajateatteri, joka tuottaa teatteriesityksiä ja esittävän taiteen kokonaisuuksia.

Aulava merkittävä tanssilava-alue.

 Museot  
Alavudella sijaitsevia museoita ovat Jari-Matti Latvalan ralli- ja keräilyautoja esittelevä J-M Rally Parc Fermé, Alavus-seuran ylläpitämä kotiseutua esittelevä Sotavanhuksen museo, eteläpohjalaista pankkitoimintaa esittelevä Säästöpankkimuseo sekä 1800-luvun Rannanjärven kotimuseo. Töysässä sijaitsevat paikallishistoriaa esittelevä Töysän museo, seurakuntaa ja kirkkohistoriaa esittelevä Töysän viljamakasiini sekä Töysän apteekkimuseo.

 Taide 
Alavudella sijaitsee Taidekeskus Harri, jossa järjestetään muun muassa taidenäyttelyitä. Seudulla toimii myös vuonna 1946 perustettu kotiseutuyhdistys Alavus-seura.

 Ruoka 
Alavuden pitäjäruoaksi nimettiin 1980-luvulla maitoperunat, keitetyt perunat ja sipulit maitoliemessä, lisukkeina ruisleipä ja suolasilakka.

 Urheilu 
Alavuden Peli-Veikot, APV, pelasi aluksi jalkapalloa jääkiekon tullessa myöhemmin saman nimen alle. Naisten jääkiekkojoukkue pelaa Suomen korkeimmalla sarjatasolla SM-sarjassa ja miehet taas jääkiekon II-divisioonassa. Nuorten joukkueet ovat viime vuosina saavuttaneet mitaleja eri ikäluokkien maakunnallisissa sarjoissa. Alavudelle rakennettiin vuonna 2008 jäähalli, jossa voidaan pelien lisäksi järjestää erilaisia tapahtumia.

SC Alavus on vuonna 1996 perustettu salibandyseura. Tällä hetkellä seuran väreissä on pelaajia viiden kunnan alueelta. Seuraan kuuluu miesten joukkue V-divisioonassa, naisten joukkue II-divisioonassa ja lisäksi C2-poikien joukkue.

Alavuden Sydänmaan Nuorisoseuralla on edustusjoukkue salibandyn miesten IV-divisioonassa.

Alavudella on myös hyvät mahdollisuudet uintiin, yleisurheiluun ja eri sisäliikuntamuotoihin Alavuden Kirkkokankaalla sijaitsevan Kunto-Lutran ja Urheilukeskuksen ansiosta. Urheilukeskuksessa sijaitsevat yleisurheilukenttä ja jäähalli. Seuratoimintaa Alavudella pitää yllä Alavuden Urheilijat, jonka lajeihin kuuluvat paini, uinti, yleisurheilu, painonnosto, voimistelu ja hiihto.

Alavudella on myös paljon motocross-harrastajia, ja Alavudella sijaitseekin yksi Suomen hienoimmista motocrossradoista. Alavudella järjestetään motocrossin SM-osakilpailuja.

 Hallinto ja politiikka 
 Hallinto 

Alavuden kaupunginjohtaja on Liisa Heinämäki. Kaupunginvaltuustossa on 31 paikkaa, joista 15 on Keskustan hallussa kaudella 2025–2029.

 Politiikka 
Annetut äänet viimeisimmissä kunnallisvaaleissa. Lähde: Oikeusministeriö

 Vuosi KESK PS KOK SDP KD VIHR VAS Muut Johto Ääniä  % Ääniä  % Ääniä  % Ääniä  % Ääniä  % Ääniä  % Ääniä  % Ääniä  % 2008 2 403 51,5 139 3,0 978 21,0 698 15,0 183 3,9 79 1,7 186 4,0 – – 30,5 2012 2 715 45,8 1 023 17,2 1 143 19,3 692 11,7 176 3,0 92 1,6 91 1,5 – – 26,5 2017 2 350 44,2 928 17,5 784 14,8 678 12,8 204 3,8 220 4,1 95 1,8 54 1,0 26,7 2021 2 008 41,6 1 357 28,1 609 12,6 431 8,9 267 5,5 160 3,3 – – – – 13,52025198344,496921,758213,03878,72986,7912,0 – –1563,5 22,7

 Kaupunginjohtajat 
 1972–1991: Seppo Aho
 1991–2000: Silja Hiironniemi
 2000–2019: Pekka Ala-Mäenpää
 2019– Liisa Heinämäki

 Tunnettuja asukkaita 

 Seppo Aho (1942–2017), kunnallisneuvos, kauppalan-, kunnan-, kaupunginjohtaja 1972–1991
 Juhani Ahtiluoto (1869–1942), kansakoulunopettaja ja kirjailija
 Matti Asunmaa (1921–1998), kansanedustaja
 Erkki Ertama (1927–2010), musiikkineuvos, säveltäjä ja kapellimestari
 Pauli Hanhiniemi (s. 1964), muusikko
 Airi Hautamäki, Mestaripelimanni
 Toni Hellinen (s. 1982), meteorologi
 Heikki Huhtamäki (1900–1970), vuorineuvos
Raija Immonen-Orava, lasitaiteilija
Timo Isomäki (s.1968), festivaalipromoottori
 Sisko Istanmäki (s. 1927), kirjailija
 Artturi Järviluoma (1879–1942), lehtimies, elokuvakäsikirjoittaja ja kirjailija
Janne (Kaarina) Kantokorpi (s. 1935), kuvataiteilija ja kuvataideopettaja
Voitto Kantokorpi (1935–2021), kuvanveistäjä ja taidemaalari
 Vesa Keskinen (s. 1967), kyläkauppias
 Toivo Kuula (1883–1918), säveltäjä
 Sirkka Lamminen, oopperalaulaja, sopraano
 Jari-Matti Latvala (s. 1985), ralliautoilija

 Pentti Laurila (1927–1990), pankinjohtaja ja yrittäjä, teollisuusneuvos
 Toivo Louko (1884–1944), oopperalaulaja, baritoni
 Antti Paalanen (s. 1977), harmonikansoittaja
 Ahti Pakkanen, (1937–2002), professori, fysiikka
 Anneli Ranta (s. 1955), näyttelijä
 Eevi Rintamäki, (os. Pakkanen), professori, kasvibiologia 
 Jussi Lampi (s. 1961), näyttelijä
 Aapo Saari (1944–2025), kansanedustaja (Keskusta 1983–1999)
 Eero Saari (1907–1955), kansanedustaja
 Kari Saari, (1956–1997), ateistiaktivisti
 Saila Saari (s. 1989), jääkiekkoilija
 Mari Sepänmaa (s. 1985), korkeushyppääjä
 Juha Siltala (s. 1957), historioitsija, Suomen historian professori
 Josef Stenbäck (1854–1929), arkkitehti
 Lauri Taipalus (s. 1988), jääkiekkoilija
 Pekka Tuokkola (s. 1983), jääkiekkomaalivahti
 Tuomas Tuokkola (s. 1976), jääkiekkovalmentaja
 Rauli Virtanen (s. 1948), toimittaja
 Jaska Mäkynen (s. 1952), laulaja 

Yhtyeitä
 Bingoksi Lämmin, uuden aallon yhtye
Kolmas Nainen
Spiritus Mortis, doom metal -yhtye

 Katso myös 
 Luettelo Alavuden julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

 Lähteet 

 Perinnealbumi Etelä-Pohjanmaa 1, toim. Olavi A. Anttila KIMY-kustannus OY Kuopio, 1981 
 Alavuden kaupungin internetsivut
 APV:n internetsivut 
 Alavuden Urheilijoiden internetsivut
 SC Alavuden internetsivut 
 Sydänmaa Salibandyn Facebook-sivut

 Viitteet 

Aiheesta muualla

 Alavuden kaupungin kotisivu
 Tilastokeskus – Alavuden avainluvut
 Tietoja Alavuden seurakunnasta ja historiasta 
 Alavus-seuran kotisivu

*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit