Ä

Ä (ä) on suomen aakkosten 28. ja viimeistä edellinen kirjain. Ä-kirjaimen nimi on suomen kielessä ää ja äännearvo . Ä:n pisteet, (katso treema) ovat jäänne e-kirjaimesta, joka joskus merkittiin a-kirjaimen päälle.

Ä on skandinaavinen erikoismerkki eli ääkkönen eli skandi. Muita skandeja ovat Å ja Ö. 

Kyrillisessä kirjaimistossa esiintyvä kyrillinen Ӓ (ӓ) on yhdennäköisyydestään huolimatta eri merkki Unicode-merkistössä.

Jos Ä:tä ei pystytä kirjoittamaan teknisistä syistä, se usein korvataan ae:lla. Joskus a:lla.

Ä suomen kielessä
Suomen kielessä Ä käsitetään omaksi kirjaimekseen. Ä-kirjaimella merkitään suomessa ja virossa laveaa lähes väljää etuvokaalia ().

Ä-kirjain on alusta alkaen, jo 1500-luvulta asti kuulunut suomen kirjakieleen. Aluksi ä:llä ei ollut pisteitä, vaan niiden paikalla oli pieni e-kirjain.

Vanhassa kirjasuomessa ä-kirjaimen käyttö ei ollut vakiintunutta: ä saattoi edustaa e:tä ja päin vastoin kuten sanassa käsekw (kesäkuu). Tätä on selitetty germaanisten kielten esikuvien lisäksi sillä, että e:n ja ä:n suhde oli vanhastaan hämärä eräissä lounaissuomalaisissa murteissa. Ä-äänteen merkkinä on vanhassa kirjasuomessa käytetty jonkin verran myös a-kirjainta. Vuoden 1642 Raamatussa ä:n ja e:n erottelu oli kuitenkin jo vakiintunut nykykieltä vastaavaksi.

Ä muissa kielissä
Ä-kirjain esiintyy oman aakkospaikan omaavana kirjaimena myös ruotsin ja viron kielten aakkosissa. Ä:tä käytetään myös saksan ja slovakin kielissä. Niissä sillä ei kuitenkaan ole omaa paikkaa aakkosissa, vaan pisteet käsitetään diakriittiseksi merkiksi. 

Saksassa ä ääntyy e:nä ja sitä käytetään e-kirjaimen asemasta yleensä silloin, kun sanalla on taivutusmuotoja tai sukulaissanoja, joissa e-äänteen paikalla on a. Esim. adjektiivin alt (vanha) komparatiivi, joka lausutaan [eltər], kirjoitetaan älter. Poikkeus periaatteesta on, että die Eltern (vanhemmat) kuitenkin kirjoitetaan e:llä. 

Ruotsissa ä ääntyy r:n edellä ä:nä, muulloin e:nä. Sana är (verbinmuoto on) saatetaan ääntää sekä  että  (kaksoispiste vokaalin jäljessä tarkoittaa, että vokaali on äännettävä pitkänä).

Norjassa ja tanskassa Ä-kirjainta vastaa Æ-kirjain.

Turkkilaisessa tataarin kielessä ä-kirjainta käytetään sen latinalaisessa versiossa, joka kyrillisen ohella on rajatussa käytössä. Sittemmin sitä on kuitenkin alettu korvata azerista tutulla ə-kirjaimella, etenkin sosiaalisessa mediassa kieliaktivistien toimesta.

Muita esitystapoja
Ä koodataan eri merkistöissä seuraavasti:

Lähteet

 Aiheesta muualla 

Luokka:Suomen kielen kirjaimet