Tony Halme

Tony Christian ”Viikinki” Halme (6. tammikuuta 1963 – 8. tammikuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen ammattilaisnyrkkeilijä, showpainija, kirjailija, näyttelijä ja muusikko sekä kansanedustaja vuosina 2003–2007 ja Helsingin kaupunginvaltuutettu vuosina 2005–2008.

Halme tuli Suomessa ensi kerran julkisuuteen Gladiaattorit-ohjelman kautta 1993, jossa hän esiintyi nimellä ”Viikinki”. Ennen Suomessa saatua julkisuutta Halme oli jo toiminut Japanissa showpainijana.

Halme nousi perussuomalaisten kansanedustajaksi Helsingin vaalipiiristä vuonna 2003 saatuaan vaaleissa 16 390 ääntä, mikä oli enemmän kuin samassa vaalipiirissä ehdolla olleen vaalit voittaneen keskustan silloisen puheenjohtajan Anneli Jäätteenmäen äänimäärä. Syksyn 2004 kunnallisvaaleissa Halme sai runsaat 2 400 ääntä ja tuli valituksi Helsingin kaupunginvaltuustoon.

Halme löydettiin kuolleena kotoaan tammikuussa 2010.

Halmeesta on tehty Viikinki-dokumenttielokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 2022. Huhtikuussa 2025 ViceTV:n tuottama showpainiaiheinen dokumenttisarja Dark Side of the Ring julkaisi Halmeesta jakson nimellä Ludvig Borga: Hellraiser From Helsinki.

Elämänvaiheet
 Tausta 
Tony Halme kertoi muistelmissaan lapsuuskotinsa olleen rikkinäinen. Isä oli jättänyt perheensä Tonyn ollessa vain puolivuotias, ja pojan isähahmoksi tuli hänen viisi vuotta vanhempi isoveljensä. Isästään Halme kertoi sittemmin kuulleensa vain pari kertaa. Perheen äiti oli alkoholisoitunut ja hänen miesystävänsä vaihtuivat usein. Vielä aikuistuneenakin Halme piti veljeään ainoana tosiystävänään.Suvi Kerttula: Haavoitettu Viikinki. Ilta-Sanomat 4. tammikuuta 2020, Plus-liite s. 2–6. Helsinki: Sanoma Media.

Tony Halme vietti lapsuutensa Helsingin Lauttasaaressa, josta hän muutti äitinsä ja veljensä kanssa Espoon Soukkaan 1970-luvun puolivälissä. Muistelmissaan hän kertoi kärsineensä vakavasta koulukiusaamisesta. Poikaiässään Tony harrasti veljensä kanssa urheilua, muun muassa käsipalloa ja jääkiekkoa. 16-vuotiaana Tony Halme jätti lopullisesti lapsuuskotinsa ja muutti asumaan enonsa luo.

Halme kävi kansa- ja oppikoulun. Hän kävi myös ruotsinkielistä koulua ja opiskeli Strömbergin konepajakoulun sähköasentajalinjalla. Opinnot jäivät kuitenkin kahden vuoden jälkeen kesken. Halmeella on 17-vuotiaiden kehonrakennuksen SM-hopeaa. Hän oli työskennellyt muun muassa kalakauppiaana, portinvartijana, lasinleikkaajana, laulajana, pikkolona, stuntmanina, tv- ja radiojuontajana sekä valmentajana.

 Paini-, nyrkkeily- ja näyttelijänura 
Muutto Yhdysvaltoihin oli kiehtonut Halmetta siitä lähtien, kun hän 12-vuotiaana näki Martin Scorsesen elokuvan Taksikuski. Halme asui 15 vuotta Yhdysvalloissa ja toimi henkivartijana, näyttelijänä, showpainijana ja ammattinyrkkeilijänä. Halme opiskeli ammattipainijaksi Verne Gagnen johdolla.

Showpainissa hänen nimenään oli UWF:ssä The Viking ja WWF:ssä ”Ludvig Borga”. Tony Halme esiintyi vuoden 1993 World Wrestling Federationin (WWF, nykyinen WWE) kiertueella. Borgan rooli oli olla puhtaasta Suomesta saapunut ympäristönsuojelija, joka vihasi Yhdysvaltojen luonnon saastumista. Halmeen hahmo kärsi urheilutoimittaja Juha Kanervan mukaan ilmeisesti uskottavuuden puutteesta: eräällä WWF-sivulla hänen pahan miehen hahmoaan (heel gimmick) luonnehditaan kaikkien aikojen huonoimmaksi ammattipainin historiassa.

Amerikkalaisen showpainin WWF-sarjassa ”Ludvig Borgalle” suunniteltiin mestaruutta, mutta ura loppui ennen mahdollista titteliottelua. Painiurallaan Halme saavutti kuitenkin Euroopassa Catch Wrestling Associationin mestaruuden (CWA World Heavyweight Championship, 20. joulukuuta 1995 – 21. joulukuuta 1996) ja Japanissa New Japan Pro Wrestlingin tag team -mestaruuden yhdessä Scott Nortonin kanssa Rick ja Scott Steinerilta (NJPW IWGP Tag Team Championship, 21. marraskuuta 1992 – 14. joulukuuta 1992). Borga otteli vielä Razor Ramoniakin vastaan Intercontinental-mestaruudesta ja selätti tämän mutta voitto hylättiin, koska Ramonin jalka oli selätyksessä köyden päällä. Ottelu jatkui, ja Halme voitti taas mutta tuomio peruttiin jälleen, ja lopulta Ramon sai pitää mestaruutensa. Sisääntulomusiikkina Halme käytti Maamme-laulua.

Yhdysvalloissa Halme esiintyi mainoksissa ja mainosti ainakin teetä, olutta ja pizzoja. Hän esiintyi elokuvissa Die Hard – Koston enkeli (1995) ja Ponterosa (2001).

Halme voitti ammattinyrkkeilyn raskaansarjan Suomen mestaruuden ja WBF-liiton Amerikan-mestaruuden ja hän otteli myös pikkuliitto NBA:n mestaruudesta. Hän on myös ainoana suomalaisena nyrkkeilijänä otellut Las Vegasissa Caesar's Palacessa ammattilaisena. Ottelu käytiin 10. kesäkuuta 1995, ja vastassa oli kiertuemies Brad Powell, jonka Halme tyrmäsi ensimmäisessä erässä.

Vuonna 1997 Suomessa Tony Halme ja Boogie Commando Mustosen kävivät yhden showpainiottelun, ottelun tuomarina toimi Michael Majalahti. Vuosi myöhemmin uusintaottelu käytiin nyrkkeilyotteluna. 

Halmeen nyrkkeilyurasta paljastui vuosikymmeniä myöhemmin, että Halmeen nyrkkeilyuran alkuvaiheen kolme ottelua olisivat olleet ennaltasovittuja otteluita. Vuonna 2024 julkaistun kirjan Tony Halme: Uho, tuho ja perintö mukaan kyseiset ottelut olivat ottelut Tony Messengeriä, Robert Swensonia ja Paul Genickiä vastaan käydyt ottelut, jotka kaikki Halme voitti. Yhdysvalloissa käytyjen otteluiden ohessa Halme otteli myös nyrkkeilyotteluita Suomessa. Halme otteli kahdesti Jukka Järvistä vastaan nyrkkeilyn raskaansarjan suomenmestaruudesta, häviten ensimmäisen ottelun diskauksella pukattuaan päällään tarkoituksella Järvistä ja voittaen toisen tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä. Halme otteli vielä myöhemmin Mika Kihlströmiä vastaan kahdesti ja satunnaisia näytösotteluita Suomessa. Nyrkkeilyuran loppuvaiheessa 2000-luvun alussa Halme otteli vielä Yacine Kingboa vastaan, joka tyrmäsi Halmeen sekä Almaz Gismejeviä vastaan, jonka Halme voitti Gismejevin kulmauksen heitettyä pyyhkeen kehään ottelijan loukattua itsensä hypätessään kehäköysien ylitse kehäänastuessa. Halmeen nyrkkeilyuran kaksi viimeistä ottelua oteltiin Garing Lanea vastaan Mike Tysonin ja Brian Nielsenin välisen ottelun esiotteluna Kööpenhaminassa sekä Kenialaista Chris Sirengoa vastaan Marraskuussa 2002 Töölön kisahallissa. Halme hävisi Garing Lanelle ja uransa viimeisessä ammattilaisnyrkkeilyottelussaan Halme voitti Chris Sirengon. 

Ainoassa ottelussaan vapaaotteluorganisaatio UFC:ssä vuonna 1997 hän hävisi 56 sekunnissa Randy Couturelle. Halme oli ensimmäinen suomalainen, joka pääsi ottelemaan UFC:ssä. Halme otteli tämän lisäksi neljä vapaaottelua, joista hän voitti yhden.

 Kansanedustajana 
Tony Halme nousi eduskuntaan perussuomalaisten listoilta Helsingin vaalipiiristä. Hän sai 16 390 ääntä, mikä oli pitkäaikaisen pääministerin, SDP:n Paavo Lipposen jälkeen vaalipiirin suurin ja koko maan viidenneksi suurin henkilökohtainen äänisaalis. Halmeen kannatus oli suurinta niillä Helsingin äänestysalueilla, joilla asuivat pienituloisimmat kaupunkilaiset. Esimerkiksi Jakomäessä suorastaan jonotettiin tukemaan Halmetta. Samalla kerralla eduskuntaan pääsi uutena edustajana myös perussuomalaisten silloinen puheenjohtaja Timo Soini Uudenmaan vaalipiiristä.Unto Hämäläinen: Eduskuntavaalit 16.3.2003. Mitä Missä Milloin, Kansalaisen vuosikirja 2004, s. 175. Helsinki: Otava, 2003. . Halme sanoi että hän sai ääniä niiltä jotka eivät uskoneet Osmo Soininvaaraa.Yle Uutispodcast: Lähiökuppiloita ja mediahuomiota – Tony Halme oli Timo Soinille aikoinaan jättipotti https://areena.yle.fi/podcastit/1-64132780

Halme toimi kansanedustajana 2003–2007. Hän oli puolustusvaliokunnan jäsen 2003–2007 ja tulevaisuusvaliokunnan jäsen huhtikuusta toukokuuhun 2003. Hän oli tulevaisuusvaliokunnan sekä lakivaliokunnan varajäsen 2003–2007.

Eduskuntavaalien 2003 jälkeen Halme totesi Yle Radio 1:n Keskipäivän peili -ohjelman haastattelussa: ”Meillä on lesbo presidentti ja meillä on minä kansanedustajana. Kaikki näköjään voi olla mahdollista.” Halme pyysi STT:n kautta osoittamallaan kirjeellä presidentti Tarja Haloselta anteeksi, että nimitteli tätä. Hän korjasi määritelmän ”lesbo” muotoon ”Setan ex-puheenjohtaja”. Haastattelu johti Yleisradiossa sisäisiin selvityksiin, joissa pohdittiin, oliko journalistinen kontrolli pettänyt, kun lausunto oli päätynyt uutisiin.

Paavo Lipponen kehui Apu-lehden kolumnissaan 5. toukokuuta 2003 Tony Halmeen eduskunnassa 24. maaliskuuta 2003 pitämää neitsytpuhetta, jossa Halme puhui sotaveteraanien hautamaksuista: ”Ministeri Mönkäreen vastauspuheenvuoroa kuunnellessani ajattelin, että siinäpä harvinainen tapaus: kansanedustaja saa neitsytpuheenvuorollaan ministeriltä selkeän lupauksen korjata esille ottamansa epäkohdan.” Puhekouluttaja Juhana Torkki piti puhetta tyylikkäänä ja klassisten retoriikan oppien mukaan rakennettuna.

Vuoden 2003 vaalien jälkeen Halme ja hänen eduskunta-avustajansa Veikko Vallin suunnittelivat oman Viikinki-puolueen perustamista, mutta Timo Soini ja Raimo Vistbacka saivat Halmeen luopumaan ajatuksesta. Vallinin ja perussuomalaisten puheenjohtajan Timo Soinin välit kiristyivät niin, että Vallin erosi tehtävästään ja Halmeen uudeksi eduskunta-avustajaksi tuli Jonni Sinkkonen.Salomaa 2015, s. 112.

3. heinäkuuta 2003 Halme laukaisi pistoolin asunnossaan alkoholin ja amfetamiinin vaikutuksen alaisena. Halme oli tapauksen jälkeen kolme viikkoa koomassa ja sai ilmeisesti pysyvän aivovaurion. Poliisin kotietsinnässä hänen kotoaan löytyi luvaton Parabellum P08 -pistooli ja sen patruunoita sekä huomattava määrä testosteronia ja anabolista steroidia sisältäviä lääkevalmisteita. Etsintöjen yhteydessä poliisi tutki myös Halmeen työhuoneen Eduskuntatalossa. Oikeudenkäynnissä Halmeen puolustusasianajajana toimi Heikki Lampela.Salomaa 2015, s. 132. Helsingin käräjäoikeus tuomitsi Tony Halmeen 29. tammikuuta 2004 salakuljetuksesta, laittomaan tuontitavaraan ryhtymisestä, ampuma-aserikoksesta, huumausaineiden käyttörikoksesta sekä aseen varomattomasta käsittelystä neljän kuukauden ehdolliseen vankeusrangaistukseen ja 80 päiväsakkoon. Oikeudenkäynti televisioitiin MTV3+-digikanavalla. Käräjäoikeuden tuomion jälkeen Iltalehti tiedusteli eri puolueiden kansanedustajien kantaa Halmeen tilanteeseen. Kukaan haastatelluista ei suoraan vaatinut Halmeen eroa eduskunnasta, vaan he toivoivat tämän harkitsevan asiaa itse.Salomaa 2015, s. 134. Halme valitti päätöksestä hovioikeuteen, mutta tuomio pysyi ennallaan. Tapauksen jälkeen Halme ilmoitti luopuneensa alkoholista ja tulleensa uskoon. Alkoholista pidättäytyminen kesti Halmeen kertoman mukaan vuoden 2005 kesään asti, jolloin hän nautti julkisesti yhden lasin alkoholia.

Halme totesi 7. helmikuuta 2006 eduskunnassa, että ”jokaikiseltä pedofiililtä pitäisi leikata munat irti, lyödä ne tapilla perseeseen ja heittää ne loppuiäksi linnaan”. Seuraavana päivänä eduskunnan toinen varapuhemies Ilkka Kanerva antoi Halmeelle huomautuksen muistuttaen häntä kansanedustajalta edellytettävästä vakaasta ja arvokkaasta käytöksestä.

Helmikuussa 2006 Halmeen jatkuva alkoholinkäyttö johti maksa- ja haimatulehdukseen. Hän joutui sairauslomalle ja lupasi jälleen ryhtyä raittiiksi. Perussuomalaisten puheenjohtaja Timo Soini kehotti Halmetta ryhdistäytymään. 2. maaliskuuta lehdet uutisoivat, että Halme oli joutunut sairaalan psykiatriselle osastolle, mahdollisesti delirium tremensin eli juoppohulluuden vuoksi. 6. maaliskuuta lehdissä luki, että Halme todettiin entistä huonokuntoisemmaksi ja hänet siirrettiin pakkohoitolähetteellä suljetulle osastolle. Halme palasi töihin eduskuntaan 16. toukokuuta 2006.

Halme tuomittiin 2. elokuuta 2006 Vakka-Suomen käräjäoikeudessa törkeästä rattijuopumuksesta ja liikenteen vaarantamisesta. Tuomiona oli 80 päivää ehdollista vankeutta, 30 päiväsakkoa (yhteensä 1320 euroa) ja neljän kuukauden ajokielto. Tuomioon johtanut tapaus oli sattunut saman vuoden helmikuussa Laitilassa, jossa Halme oli nauttinut alkoholia ravintolassa ja sen jälkeen lähtenyt ajamaan autolla. Silminnäkijöiden mukaan Halme oli käyttäytynyt humalaisesti ja ajanut holtittomasti. Poliisi ei ollut kuitenkaan puhalluttanut Halmetta, vaan hänet tuomittiin silminnäkijäkertomusten perusteella. Iltapäivälehdistö kertoi myös näyttävästi, että Halme joi oikeusistunnon tauolla kolme pulloa olutta. Timo Soini kommentoi asiaa toivomalla, että Halme osaa tehdä omat johtopäätöksensä poliittisen uran jatkamisesta. Hovioikeudessa joulukuussa Halme sanoi juoneensa vain viisi pulloa lonkeroa, joiden vaikutuksen olisi pitänyt haihtua ajamiseen mennessä. Hän sanoi holtittoman ajon johtuneen vuoden 2003 välikohtauksesta juontuneesta sairaudesta.Iltalehti 5.12.2006. Hovioikeus piti käräjäoikeuden tuomion ennallaan.

Lokakuussa 2006 iltapäivälehdissä oli näkyvästi esillä Halmeen mieltymys matkustaa eduskunnan taksikortilla, vaikka Halme oli kevään 2003 vaalikampanjassaan luvannut olla käyttämättä eduskunnan taksietua. Halme käytti sairauslomansa aikana taksia 2 600 euron edestä. Saman vuoden marraskuun 29. päivänä lehdet ilmoittivat, että Halmeen eduskuntaura on lopullisesti ohi. Hänen olisi pitänyt päästä marraskuun lopussa pitkältä sairauslomalta töihin, mutta lääkäri ei pitänyt häntä työkykyisenä.Ilta-Sanomat 29.11.2006. Halme oli ollut melkein koko vuoden 2006 sairauslomalla. Eduskunnassa hän työskenteli vuoden alkukesästä.Helsingin Sanomat 30.11.2006. Tony Halmeelle myönnettiin työkyvyttömyyseläke tammikuussa 2007. Eläkkeen määrä oli 2 000–2 500 euroa kuukaudessa, vaikka lehtitiedot mainitsivat suuremman summan.

Postuumisti julkaistussa teoksessaan Testamentti Halme kertoi ajastaan eduskunnassa:
”Mä läksin eduskuntaan ihan tosissani ollen siinä ehkä hieman lapsellisessa uskossa, että yksi ihminen voi muuttaa koko suomalaisen poliittisen kentän, kulttuurin ja rakenteen. Mä ajattelin, että kun mä sivallan sanan säilällä yhtä terävästi ja lujaa kuin aiemmin nyrkeillä kehässä, niin johan alkaa tapahtua.”

 Kaupunginvaltuustoon 
Halme osallistui syksyllä 2004 kunnallisvaaleihin perussuomalaisten ehdokkaana Helsingissä. Vähän ennen vaaleja Halme sanoi Suomen Kuvalehdelle: "En ole pahemmin ajatellut äänimäärää. Jos 10 000 ääntä tulee, olen ihan tyytyväinen."

Halme sai 2 439 ääntä ja hän oli vaalien ainoa perussuomalainen, joka pääsi Helsingin kaupunginvaltuustoon.

Valtuustokauden aikana Halme ilmoitti, että hän ei aio osallistua valtuuston toimintaan.

 Myöhemmät vaiheet 
Tony Halmeen terveysongelmat pahenivat yhä hänen jäätyään pois kansanedustajan työstä. Vakava maksakirroosi vaurioitti pysyvästi hänen aivojensa puhekeskusta, ja puhe- ja liikuntakyvyn heikkenemisen vuoksi hänen keikkansa vähenivät.Salomaa, Paula: Viikingin varjossa: Katja Halmeen tarina, s. 200. Helsinki: Otava, 2015. . Monet hänen ystävistään olivat vuosien mittaan kaikonneet, ja osa hänen entisistä nyrkkeilytovereistaan oli kuollut. Varsinkin juhlapyhien aikaan hän tunsi suurta yksinäisyyttä, ja henkisesti raskainta hänelle oli luopuminen urheiluharrastuksista.Salomaa 2015, s. 193.  

Lokakuussa 2009 Tony Halme kärysi huumeista, kun hän oli ajamassa moottoritietä Tampereelta Helsinkiin. Poliisit pysäyttivät epävarmasti ajaneen Halmeen Valkeakoskella ja puhalluttivat hänet. Alkometrin näyttäessä sallittuja lukemia huumetesteri osoitti positiivista tulosta kokaiinille ja amfetamiinille, ja Halme pidätettiin. Tapauksen pohjalta tehdyn kotietsinnän seurauksena Halmeen asunnosta löytyi pieni määrä amfetamiiniksi epäiltyä ainetta sekä pistooli, johon Halmeella ei ollut hallussapitolupaa.

Valkeakoskella tapahtuneen pidätyksen ja siitä seuranneen kotietsinnän vuoksi lehdistö kiinnostui loppusyksyn 2009 aikana jälleen Halmeesta. Ensimmäisenä hänen kotiovelleen ilmestyi Hymyn toimittaja, jonka kysymyksiin Halme vastaili hiljaisella äänellä ja epäselvästi. Halme sanoi katselevansa toimittajaa kuin savuverhon takaa ja kertoi, ettei hän päässyt kaikkina päivinä edes sängystä ylös.Salomaa 2015, s. 200. Samoihin aikoihin ystävänsä kanssa tekemällään automatkalla Halme aavisti elävänsä viimeisiä aikojaan. Värikkäästä elämästä olivat jäljellä vain muistot eikä hän jaksanut enää asettaa uusia tavoitteita entisten tilalle.Salomaa 2015, s. 194. Halmeen viimeiseksi julkiseksi esiintymiseksi jäi Iissä Pohjois-Pohjanmaalla uudenvuodenaattona 2009 pidetty keikka.

Katja Taluksen muistelmien kirjoittaja, tutkija Paula Salomaa on analysoinut Halmeen lapsuuskokemusten vaikuttaneen ratkaisevasti hänen käyttäytymiseensä. Halme ei pystynyt kantamaan vastuuta omista teoistaan, koska kukaan ei ollut kantanut riittävästi vastuuta hänestä itsestään hänen lapsuudessaan ja nuoruudessaan. Halme kertoi muistelmissaan itsekin eläneensä lapsuuden, jossa kukaan ei ollut huolehtinut riittävästi edes hänen perustarpeistaan, kuten ravinnosta, unesta ja terveydestä. Hän koki, että hänen yhteenkuuluvuuden, nähdyksi tulemisen, myötätunnon ja lohdutuksen tarpeitaan laiminlyötiin jatkuvasti. Salomaan mukaan Halme kaipasi kiihkeästi aitoja ja vastavuoroisia ihmissuhteita samalla kun hän itse oli vaikeiden lapsuuskokemustensa vuoksi lähes kyvytön luomaan ja rakentamaan aitoja rakkaussuhteita. Koska Halme ei pystynyt hallitsemaan ja käsittelemään omia tunteitaan, hän syytti hallitsemattomista reaktioistaan niitä ihmisiä, jotka yrittivät auttaa häntä. Salomaan mukaan Halme rakensi ympäristössään sekä ihailua että pelkoa herättäneen, kovamaineisen ja isomassaisen ”Viikingin” imagon suojautuakseen omalta sisäiseltä pelon tunteeltaan. Halmeen vaikeudet hänen omassa elämässään johtivat alkoholi- ja lääkeriippuvuuteen sekä huumeiden käyttöön.Salomaa 2015, s. 158–167.

 Kuolema 
Jo asuessaan Los Angelesissa vuonna 1996 Halme oli tekemänsä muistiinpanon mukaan uumoillut, ettei hän kenties eläisi pitempään kuin 35-vuotiaaksi. Halme tapasi ihmisiä tiettävästi viimeisen kerran elämässään 6. tammikuuta 2010, jolloin hän oli syntymäpäivälounaalla erään lapsuudenystävänsä äidin luona.

Halme löydettiin kotoaan kuolleena sunnuntaina 10. tammikuuta 2010. Poliisin mukaan hän kuoli kotonaan perjantain vastaisena yönä eikä kuolemaan liity rikosta. Halme oli tehnyt itsemurhan.Ilta-Sanomat 11.1.2010 Lehden mukaan Halmeen viereltä löytyi pistooli, johon hänellä ei ollut hallussapitolupaa. Muiden muassa Helsingin Sanomat ja MTV3 uutisoivat Halmeen kuoleman itsemurhana perustuen Ilta-Sanomien käyttämään ilmaisuun ”oman käden kautta”. Helsingin poliisi ei ole vahvistanut tietoa, jonka mukaan Halme olisi tehnyt itsemurhan. Poliisi on vedonnut vaiteliaisuudessaan lakiin, jonka mukaan kuolemansyyn tutkintaan liittyvät tiedot ovat salaisia. Oikeustieteellisen ruumiinavauksen mukaan Halme kuoli kaksi päivää ennen löytymistään, 8. tammikuuta. Kuolinsyy oli itse aiheutettu ampumavamma. 

Halmeen kuolleena löytänyt ystävä epäili 7 päivää -lehdessä,7 päivää -lehti 2/2010 (14.–20.1.2010). että Halmeen ase olisi lauennut vahingossa tai että jos teko oli itsemurha, oli se kroonisista kivuista johtunut hetken päähänpisto.  Perussuomalaisten puheenjohtaja Timo Soini luonnehti muistosanoissaan Tony Halmetta aidoksi suomalaiseksi mieheksi hyvine ja huonoine puolineen ja piti Halmeen suurimpana ansiona sitä, että tämä herätti Helsingin lähiöt. Halmeen siunaustilaisuus pidettiin vain lähimpien omaisten läsnä ollessa 8. helmikuuta 2010 ja hänen tuhkansa laskettiin myöhemmin keväällä Hietaniemen hautausmaan uurnalehtoon. Muistotilaisuuteen lähetettiin useita suruadresseja, joista yksi tuli eduskunnasta.Salomaa 2015, s. 207. 

Tony Halme oli ennen kuolemaansa kirjoittamassa uutta kirjaa. Keskeneräiseksi jäänyt kirja oli työnimeltään Testamentti. Kirjassa Halme muun muassa kertoo eduskuntatyöstään. Teoksen täydensi julkaisukuntoon toimittaja Seppo Porvali. Tony Halmeen äiti kieltäytyi kommentoimasta kirjaa ja olisi halunnut estää sen julkaisemisen. Testamentti julkaistiin kesäkuussa 2010.

 Yksityiselämä 
Halme oli naimisissa yhdysvaltalaisen Dee Deen, tyttönimeltään Adriana Estrada, kanssa vuosina 1990–1992. Avioliiton avulla Halme sai green cardin Yhdysvaltoihin. Avioliitto kariutui Halmeen pettäessä vaimoaan.

Halme oli toisen kerran naimisissa Katja Taluksen kanssa vuosina 1998–2005. Myöhemmin hän oli lyhyen aikaa kihloissa Minna-nimisen naisen kanssa. 1990- ja 2000-luvulla Halme kirjoitti kirjoja ja levytti musiikkialbumin Mestarit salilla. Single ”Isätön poika” on Halmeen itse sanoittama. Taluksen vuonna 2015 julkaistujen muistelmien mukaan Halme oli avioliiton aikana väkivaltainen ja uhkasi tätä muun muassa pistoolilla ja kirveellä.

Halme toimi reportterina Kolmas pyörä -TV-ohjelmassa vuosina 1998–1999. Eräässä jaksossa hän vierailee Yoko Onon taidenäyttelyssä, johon Ono soittaa. Halme puhuu hänen kanssaan.

 Ammattilaisnyrkkeilytilastot 
13 Voittoa (10 tyrmäystä, 3 tuomariäänin), 6 häviötä (5 tyrmäystä, 1 diskaus), 0 tasapeliäTulosVastustajaRatkaisuEräPäivämääräPaikkaHuom. Voitto  Chris Sirengo  Pistevoitto kaikin tuomariäänin  6  29. marraskuuta 2002  Helsinki  Tappio  Garing Lane  Tekninen tyrmäys  5  13. lokakuuta 2001  Kööpenhamina  Voitto  Almaz Gismejev  Tekninen tyrmäys  3  20. helmikuuta 2001  Helsinki  Tappio  Yacine Kingbo  Tyrmäys  2  3. lokakuuta 2000  Helsinki ottelu NBA Heavyweight -tittelistä Voitto  Mika Kihlström  Tyrmäys  4   17. huhtikuuta 2000  Helsinki voitti raskaan sarjan Suomen mestaruuden Voitto  Ferenc Deák  Tyrmäys  1  22. marraskuuta 1999  Helsinki  Tappio  Agustin Corpus  Tyrmäys  3  6. syyskuuta 1999  Helsinki  Voitto  Iran Barkley  Pistevoitto hajaäänin  12  19. huhtikuuta 1999  Helsinki ottelu WBF Americas Heavyweight -tittelistä Voitto  Ken Woods  Tyrmäys  2  16. marraskuuta 1998  Helsinki  Tappio  Mika Kihlström  Tekninen tyrmäys  5   14. syyskuuta 1998  Helsinki menetti raskaan sarjan Suomen mestaruuden Voitto  Terry Armstrong  Tyrmäys  1  16. maaliskuuta 1998  Helsinki  Voitto  Jukka Järvinen  Tyrmäys  1   29. syyskuuta 1997  Helsinki voitti raskaan sarjan Suomen mestaruuden Voitto  Paul Genick  Tyrmäys  1  6. syyskuuta 1997  Atlantic City  Tappio  Jukka Järvinen  Diskaus  3  9. syyskuuta 1996  Helsinki ottelu raskaan sarjan Suomen mestaruudesta Voitto  Robert Swenson  Tyrmäys  1  26. toukouuta 1996  Helsinki  Tappio  Patrick Freeman  Tyrmäys  4  27. huhtikuuta 1996  Las Vegas  Voitto  Tony Messenger  Tekninen tyrmäys  1  4. maaliskuuta 1996  Helsinki  Voitto  Archie Perry  Pisteet  5  26. kesäkuuta 1995  Inglewood  Voitto  Bradford Powell  Tyrmäys  1  10. kesäkuuta 1995  Las Vegas 

 Kirjat 






 Diskografia 
 Albumit 
 Mestarit salilla (2001)

 Singlet 
 I Am Ironman (1998)
 Viikinki (1999)
 Mä oon tällainen (2000)
 Painu pelle hiiteen (2001)
 Isätön poika (2002)

 Musiikkivideot 
 Viikinki (1999)
 Kuningas Voittamaton (2001)

 Filmografia 
 Lionheart – Liian kova kuolemaan (1990)
 The Master Demon (1991)
 Death Match (1994)
 Fist of the North Star (1995)
 Die Hard – Koston enkeli (1995)
 American Tigers (1996)
 Whatever It Takes (1999)
 Ponterosa (2001)
 Kohtalon kirja (2003)

 Lähteet 
 Salomaa, Paula: Viikingin varjossa: Katja Halmeen tarina. Helsinki: Otava, 2015. .



 Viitteet 

 Aiheesta muualla 




 Viikinki - elokuvan traileri (YouTube)
 Tony Halme BoxRecin tietokannassa 



Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut
Luokka:Helsingin vaalipiiri
Luokka:Kansanedustajat
Luokka:Perussuomalaiset poliitikot
Luokka:Suomalaiset elokuvanäyttelijät
Luokka:Suomalaiset laulajat
Luokka:Suomalaiset nyrkkeilijät
Luokka:Suomalaiset showpainijat
Luokka:Suomalaiset kirjailijat
Luokka:Vuonna 1963 syntyneet
Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit