Karkkila

Karkkila () on Suomen kaupunki, joka sijaitsee Uudenmaan maakunnassa. Se on valtatie 2:n varrella 69 kilometrin päässä Helsingistä. Asukkaita paikkakunnalla on hieman alle 9 000, joista enemmistö 45–64-vuotiaita.

Karkkila on tullut tunnetuksi teollisuudestaan Uudenmaan valimokaupunkina. Karkkila on kasvanut Högforsin vanhan valimon ja muiden tehtaiden ympäristöön. Teollisuuden vastapainona Karkkilassa on myös erämaa-alueita sekä runsaasti järviä ja lampia.

Karkkilan naapurikunnat ovat Lohja, Loppi, Tammela ja Vihti. Vuoteen 2013 saakka naapurikuntiin kuului Nummi-Pusula ja sitä ennen vuoteen 1981 saakka Pusula.

Luonto
pienoiskuva|vasen|320px|Sontiainen on yksi Karkkilan lukuisista pikkujärvistä. 
Maisemakuva on Karkkilassa varsin vaihteleva ja maasto on kauttaaltaan epätasaista. Kaupungin alue voidaan tästä huolimatta jakaa kolmeen melko selvästi toisistaan erottuvaan osaan. Luoteisin kulma liittyy Tammelan ylänköön, mutta vielä selvemmin kaupungin länsiosa muistuttaa naapuriaan, entistä Pusulan kuntaa. Nykyisen Lohjan kaupungin rajan tuntumassa on laaja moreenipeitteinen mäkimaa-alue, jossa kallioperän murtumalinjojen vuoksi mäkien suunta on selvästi luoteesta kaakkoon. Täällä sijaitsee myös Uudenmaan maakunnan korkein maastonkohta, 174 metrin korkeudelle merenpinnasta ulottuva Loukkumäki.Hannu Tarmio, Pentti Papunen ja Kalevi Korpela (toim.): Suomenmaa: maantieteellis-yhteiskunnallinen tieto- ja hakuteos (Karkkilan esittely), s. 122–127. Porvoo-Helsinki: WSOY, 1970.Hannu Tarmio, Pentti Papunen ja Kalevi Korpela (toim.): Suomenmaa 6: maantieteellis-yhteiskunnallinen tieto- ja hakuteos (Pyhäjärvi Ul:n esittely), s. 319–321. Porvoo-Helsinki: WSOY, 1976. .

Karkkilan keskiosassa mäet ovat jyrkkärinteisempiä, mutta maaston keskikorkeus merenpinnasta pienenee siirryttäessä kohti kaupungin etelärajaa. Itä- ja koillisosassa kaupungin alue ulottuu Toiselle Salpausselälle, jossa hiekka- ja soraharjanteiden suunta on lounaasta koilliseen eli päinvastoin kuin Karkkilan länsiosassa. Pohjoisosaltaan Karkkila on runsasjärvistä, vaikkakin järvet ovat enimmäkseen melko pieniä. Suurimpia järviä ovat Pyhäjärvi kaupungin keskustan länsipuolella, Vaskijärvi koillisessa ja Onkimaanjärvi luoteiskulmassa Tammelan ja Lopen rajalla. Kaupungin eteläosassa järviä ei sen sijaan ole lainkaan. Pääosa Karkkilasta kuuluu Pyhäjärvestä lähtevän Vanjoen eli Karjaanjoen vesialueeseen. Alkuosaltaan koskinen joki virtaa aluksi ahtaassa, mutta alajuoksullaan levenevässä laaksossa kohti Vihdin puolella sijaitsevaa Vanjärveä. Siikalan kylässä sijaitsee siirtolohkare nimeltään ”Herrainpöytä”, joka on rauhoitettu luonnonmuistomerkiksi vuonna 1962.

Kalastus
Karkkilassa on lukuisia järviä, jokia ja lampia, joissa voi kalastaa. Tunnetuin on Pyhäjärvi, joka sijaitsee aivan Karkkilan keskustassa. Myös Vanjoki on Karkkilan kalavesiä.
 Historiaa
vasen|pienoiskuva|Kartta Karkkilan ja Pyhäjärven rajoista ennen vuoden 1969 liitosta.
Alun perin Karkkila oli kylä Pyhäjärvi Ul:ssä, joka oli Vihdin kappeliseurakunta. Pyhäjärvi itsenäistyi vuonna 1869. Nykyinen Karkkilan keskusta-alue erotettiin vuonna 1932 Pyhäjärvi Ul:stä Karkkilan kauppalaksi. Kauppalan alue koostui pääasiassa Nyhkälän ja Karkkilan kylistä. Karkkila ja Pyhäjärvi Ul yhdistyivät vuonna 1969 Karkkilaksi, josta tuli vuonna 1977 kaupunki. Karkkilan nimi juontuu germaanisperäisestä miehen etunimestä Gericke, Kercho tai Garko. 


Högforsin masuuni on Karkkilan historian rajapyykki. Se valmistui vuonna 1822, kun Korkeakosken partaalle perustettiin malmin jalostamista varten Högforsin rautaruukki. Raaka-aine saatiin lähistöltä Kulo­suon­mäen rauta­kaivoksesta. Tehtaan myötä Karkkilasta kasvoi omaleimainen teollisuuskaupunki, jolla oli vahva työväenliikkeen perinne. Poliittisesti Karkkila on ollut voimakkaasti vasemmistolainen; esimerkiksi valtuustokaudella 1969–1972 valtuutetuista 12 edusti kansandemokraatteja, viisi sosialidemokraatteja ja kymmenen porvaripuolueita. 20 vuotta myöhemmin, valtuustokaudella 1989–1992, voimasuhteet olivat muuttuneet siten, että sosialidemokraateilla oli yhdeksän, Demokraattisella vaihtoehdolla seitsemän, kansandemokraateilla kuusi sekä porvaripuolueilla (kokoomus, keskusta ja Liberaalinen kansanpuolue) yhteensä 13 paikkaa.Mitä Missä Milloin, Kansalaisen vuosikirja 1990,s.165.Helsinki: Otava, 1989. .Suomen Kommunistinen Puolue ja Demokraattinen vaihtoehto yhdistyivät valtuustokauden aikana vuonna 1990 uudeksi puolueeksi nimellä Vasemmistoliitto. Samassa yhteydessä Suomen Kansan Demokraattinen Liitto lakkautettiin. Mitä Missä Milloin, Kansalaisen vuosikirja 1991, s.68. Helsinki: Otava, 1990. . 
pienoiskuva|upright|Karkkilan radalla liikennöinyt veturi.Kaupungin kasvuun ja teollistumiseen on vaikuttanut myös kapearaiteinen Hyvinkään–Karkkilan rautatie. Rautatien lakkauttamisen jälkeen yksi radalla käytetyistä vetureista ja kaksi junanvaunua olivat muistomerkkinä kaupungin keskustassa, jossa ne joutuivat sään ja ilkivallan armoille. Veturi on nykyisin kunnostettuna esillä kaupungintalon aulassa. Yhteydet Karkkilasta Helsingin suuntaan paranivat huomattavasti valtatie 2:n valmistuttua 1950-luvun lopulla.

Karkkila oli jo muinaisten hämäläisten kauppareitin varrella. Maakuntien ihmiset ja tuotteet kohtasivatkin entisaikoina Karkkilan torilla. Kesäisin Karkkilan tori on suosittu kohde edelleen.

Valtioneuvosto teki kesäkuussa 1967 päätöksen Pyhäjärvi Ul:n liittämisestä Karkkilaan vuoden 1969 alussa. Samanaikaisesti kuntaliitoksen kanssa seurakunnan nimi muuttui Karkkilan seurakunnaksi.

Nykyisin Karkkila onkin metalliteollisuudesta leimansa saanut kaupunki maaseutukylien ympäröimänä. Myös pieniä yrityksiä on paljon, iso osa niistäkin toimii metalliteollisuuden alihankkijoina. Karkkilassa vuodesta 1973 toiminut valaisinteollisuuden alihankkija Helvar työllisti 85 työntekijää vuonna 2019.Helvarin karkkilan tehtaan tuotantolinjan avajaiset,  Stt info 6.10.2016Brexitin seuraus: Helvarin varasto Britanniasta Karkkilaan, Karkkilalainen.fi 20.3.2019, viitattu 18.7.2021.

Karkkila ajautui 1990-luvulla monien kaupunkien tapaan suuriin taloudellisiin vaikeuksiin, joiden ratkaisemiseksi säädettiin Lex Karkkila.

Etäisyyksiä Karkkilasta
 Forssa 40 km
 Helsinki 70 km
 Hyvinkää 45 km
 Hämeenlinna 65 km
 Lohja 40 km
 Pori 175 km
 Riihimäki 50 km
 Turku 120 km
 Vihti 15 km

pienoiskuva|oikea|170px|Vanha Pyhäjärven vaakuna, joka on nykyinen kotiseutuvaakuna.

 Väestö 
 Väestörakenne 
Karkkila on asukasluvultaan Suomen 114. suurin kunta. Karkkilan asukasluku oli vuoden 2023 lopussa 8 578 asukasta, mikä on 0,5 prosenttia Uudenmaan maakunnan asukasluvusta. Karkkilan väkiluku on ollut laskeva 2010-luvulta lähtien. Karkkilan väestöllinen huoltosuhde oli vuoden 2021 lopussa 72,3 prosenttia, mikä on noin 20 prosenttiyksikköä korkeampi kuin Uudellamaalla keskimäärin. Alle 15-vuotiaita Karkkilan väestöstä on 16,6 prosenttia. Työikäisiä Karkkilassa on 64,0 prosenttia ja yli 65-vuotiaita 19,4 prosenttia. Vieraskielistä väestöä Karkkilassa oli vuonna 2021 yhteensä 613 eli 7 prosenttia kaupungin asukkaista.

 Väestönkehitys 
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kaupungin väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1975 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2023 tilanteen mukainen.

Taajamat
Vuoden 2018 lopussa Karkkilassa oli 8 778 asukasta, joista 7 421 asui taajamassa, 1 244 haja-asutusalueilla ja 113:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Karkkilan taajama-aste on 85,6 %. Kunnassa on vain yksi taajama, Karkkilan keskustaajama.

 Asuminen 

Karkkilan suosituin asumismuoto on omakotitalo, jossa asuu valtaosa kaupungin asuntokunnista (53,5 % vuonna 2024). Toiseksi suosituin asumismuoto on kerrostalo, jossa asuu noin 29,5 prosenttia asuntokunnista. Rivitaloissa asuu noin 16,9 prosenttia asuntokunnista.

Yksinasuvien osuus Karkkilan asuntokunnista on 45,5 prosenttia eli noin 1 900 asuntokuntaa. Kahdestaan asuvien osuus on 33,6 prosenttia eli noin 1 400 asuntokuntaa. Kolmen asukkaan asuntokuntia on 9,7 prosenttia eli noin 410, 4–6 asukkaan asuntokuntia 10,7 prosenttia eli noin 450 ja seitsemän tai useamman asukkaan asuntokuntia 0,5 prosenttia eli noin 20.

 Kieli ja etnisyys 
Karkkilan väestöstä oli vuonna 2023 suomenkielisiä 90,4 prosenttia, ruotsinkielisiä 0,7 prosenttia ja vieraskielisiä 8,9 prosenttia. Karkkilassa asui vuoden 2023 lopussa 633 ulkomaan kansalaista, mikä on 7,4 prosenttia kaupungin väestöstä. Suurin yksittäinen ulkomaalainen väestöryhmä on virolaiset, joita asuu Karkkilassa 175 henkeä. Seuraavaksi suurimmat väestöryhmät ovat ukrainalaiset (72) ja venäläiset (66).

 Uskonto 
Karkkilan asukkaista 62,6 prosenttia kuuluu Suomen evankelis-luterilaiseen kirkkoon, kun koko maassa vastaava luku on 63,6 prosenttia (2023). Muihin uskontokuntiin kuuluu 1,7 prosenttia väestöstä ja uskontokuntiin kuulumattomia on 35,7 prosenttia väestöstä. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon piirissä Karkkilassa toimii Espoon hiippakuntaan kuuluva Karkkilan seurakunta. 

Helluntaiherätyksen piirissä Karkkilassa toimii Karkkilan helluntaiseurakunta. Seurakunta järjestäytyi vuonna 1936 ja toimi alkuaikoina voimakkaaasti Urho Lähteen ja Olavi Malinin johdolla lukuun ottamatta sotavuosia. Baptismin piirissä Karkkilassa toimii Karkkilan Vapaa Lähetysseurakunta.

 Talous 

pienoiskuva|Helvar Oy:n tehdas sijaitsee Karkkilassa. Kuva on vuodelta 2008.
Talousalueena Karkkila kuuluu Helsingin seutukuntaan, jonka alueellinen bruttokansantuote oli 60 189 euroa asukasta kohden vuonna 2022. Alueellinen BKT on maan keskiarvoa suurempi ja seutukuntien keskinäisessä vertailussa kuudenneksi suurin.

Karkkilassa oli vuonna 2022 yhteensä 2770 työpaikkaa ja kunnassa asui 3566 työllistä työssäkäyvää. Asuinkunnassaan työssäkäyvien osuus työllisistä on 53,7 prosenttia. Karkkilan työpaikkojen suhde on palveluvaltainen. Palvelujen osuus työpaikoista on 58,4 prosenttia, jalostuksen 38,9 prosenttia ja alkutuotannon 1,4 prosenttia.

Kunnan työpaikkaomavaraisuus on 77,7 prosenttia. Työikäisten työllisyysaste oli 76,4 prosenttia vuonna 2022 ja työttömien osuus työvoimasta 9,9 prosenttia. Taloudellisen huoltosuhteen mittarilla Karkkilassa on 141,3 työvoiman ulkopuolella olevaa ja työtöntä sataa työllistä kohden.

 Yritykset 
Karkkilan suurimmat toimialat yritysten lukumäärän mukaan ovat rakennuspalvelut, kiinteistöpalvelut ja LVI-työt. Karkkilan viisi suurinta yksityistä työnantajaa ovat Componenta Castings (311), Sew Industrial Gears (156), Auto-Kehä Karkkila (50), EK-Palvelut Karkkila (40) ja MeriMet (33). Liikevaihdoltaan suurimmat yritykset ovat Componenta Castings, Sew Industrial Gears, Auto-Kehä Karkkila, Biofarm ja Sabora Pharma. Kuntien ja yrittäjien yhteistyötä sekä kuntakohtaista elinkeinopolitiikkaa mittaavassa kuntabarometrissä Karkkila on sijoittunut vuosina 2020–2024 pienten kuntien joukossa toiseksi alimpaan neljännekseen sijalle 116. Yrittäjien antama kokonaisarvosana Karkkilalle on 2,91.

 Julkistalous 
Karkkilan kunnan verotuloilla ja valtionosuuksilla rahoitettava toimintakate oli vuonna 2023 yli 19 miljoonaa euroa. Karkkilan kunnallisveroprosentti on 8,90 prosenttia vuonna 2025. Karkkilan viisi suurinta yhteisöveron maksajaa olivat vuonna 2022 Mansner, Sabora Pharma, Biofarm, Arsedel ja Kustannus-Mäkelä.

Koulutus
Karkkilassa perusopetusta antaa neljä koulua. Haukkamäen koulu, Nyhkälän koulu ja Tuorilan koulu ovat alakouluja ja Karkkilan yhteiskoulu on yläkoulu. Lukiokoulutusta järjestetään Karkkilan lukiossa.

Kyliä
Karkkilan kyliä ovat Ahmoo, Haavisto, Järvenpää, Karkkila, Nyhkälä, Siikala, Sireenikylä, Tuorila, Vaskijärvi, Vattola ja Vuotinainen.

 Virkistys 
 Retkeily 
Karkkilan alueella sijaitsee useita retkeily- ja virkistyskohteita. Merkittävin kohde on osin Karkkilassa sijaitseva Liesjärven kansallispuisto. Muita Karkkila alueella sijaitsevia kohteita ovat muun muassa Onkimaanjärven virkistysalue ja Herrainpöytä. Karkkilan alueen luontoreittejä ovat muun muassa Sontiainen–Ruuhilampi, Karkkilan koskireitti sekä Pikkupässi-pyöräilyreitti. Lohjalta Karkkilaan kulkee Kuuden järven melontareitti.

 Urheilu 
Karkkilan Urheilijat on yleisseura, jonka miesten koripallojoukkue pelaa tällä hetkellä kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla 1B-divisioonassa.

 Kulttuuri 
 Murre 
Karkkilan alueella puhutun kielen perustana on Länsi-Uudenmaan murre, joka kuuluu lounaisten välimurteiden itäryhmään. Karkkilan ja Pyhäjärven murteet muodostavat yhdessä Karjalohjan, Lohjan, Vihdin, Sammatin, Nummen ja Pusulan kanssa uusmaalaisten murteiden läntisen puoliskon eli Vihdin ryhmän.

 Perinnekulttuuri 
Karkkilan ja Pyhäjärven kansallispuku on koottu vuonna 1951. Puvun suunnittelija on Tyyni Vahter ja puku on suunniteltu Uudenmaan kotiteollisuusyhdistyksen ja Högforsin tehtaan sosiaalitoimiston toimesta. Karkkilan puvussa on leveäraitainen pehmeäsävyinen hamekangas, jonka malli on uusimaalainen juhlahamekangas. Liivi on sininen. Valkean esiliinan malli on Askolan puvusta.

 Ruokakulttuuri 
Karkkila kuuluu ruokakulttuuriltaan uusimaalaiseen alueeseen. Perunanviljelyn yleistyttyä perunaa on hyödynnetty laajasti muun muassa valmistamalla perunamakkaraa ja perunapuuroa. Uusimaalaiseen ruokakulttuuriin kuuluvat rosollit, piimäjuustot ja laatikot. Uusimaalaiseen ruokakulttuuriin kuuluu myös marjaviinituotanto, puutarhamarjat ja niistä tehdyt jalosteet. Karkkilan pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla perunamämmi ja perunamakkara.Kolmonen, Jaakko 1988. Kotomaamme ruoka-aitta: Suomen, Karjalan ja Petsamon pitäjäruoat, s. 54. Helsinki: Patakolmonen Ky.

 Hallinto ja politiikka 
 Hyvinvointialue 
Julkisten terveys-, sosiaali- ja pelastuspalveluiden osalta Karkkila kuuluu Länsi-Uudenmaan hyvinvointialueeseen. Hyvinvointialueella on kunnassa Karkkilan terveysasema. Neuvolatoiminnasta vastaa Karkkilan neuvola. Vammaispalveluiden osalta Karkkilassa toimii kaksi yksikköä: Högforsin päiväaikainen toiminta sekä Ahmoon asumispalvelut Tuulenpesässä, Iltatuulessa ja Karhunkorvessa. Palveluasumisen osalta Karkkilassa toimii hyvinvointialueen ylläpitämä Toivokoti. Länsi-Uudenmaan pelastuslaitoksella on kunnassa Karkkilan paloasema.

Kaupunginvaltuusto
Karkkilan kaupunginvaltuustossa on 31 paikkaa. Valtuuston paikkajako valtuustokaudella 2025–2029 on seuraava:
 Karkkilaan sitoutuneet yhteislista 9
 Vasemmistoliitto 8
 Kansallinen Kokoomus 6
 Suomen Sosialidemokraattinen Puolue 4
 Suomen Keskusta 3
 Vihreä liitto 1

Vuonna 2008 Kauniaisten, Vihdin ja Karkkilan vaaleissa kokeiltiin sähköistä äänestystä. Käytetyn järjestelmän ongelmat johtivat lukuisiin valituksiin, jotka lopulta johtivat korkeimman hallinto-oikeuden määräykseen uusia vaalit. Vaalit uusittiin 6.9.2009. Puolueiden paikkajakoon ei tullut muutoksia.

Eduskuntavaalit 2023
Alla on esitetty eduskuntapuolueiden kannatus Karkkilassa vuoden 2023 eduskuntavaaleissa. Suluissa on puolueen kannatus vuoden 2019 vaaleissa.
 Perussuomalaiset 25,7 % (19,7 %)
 Suomen Sosialidemokraattinen Puolue 17,6 % (25,8 %)
 Vasemmistoliitto 19,2 % (13,4 %)
 Kansallinen Kokoomus 15,6 % (11,1 %)
 Suomen Keskusta 7,9 % (9,1 %)
 Liike Nyt 3,8 % (4,0 %)
 Vihreä liitto 3,5 % (9,2 %)
 Suomen Kristillisdemokraatit 3,0 % (2,4 %)
 Suomen ruotsalainen kansanpuolue 1,0 % (1,1 %)

 Tunnettuja asukkaita 
Seuraavat tunnetut henkilöt ovat joko syntyneet tai vaikuttaneet Karkkilassa:

Kulttuuri ja viihde
 Sampsa Astala (s. 1974), muusikko
 Mia Halme (s. 1968), käsikirjoittaja ja elokuvaohjaaja
 Petri Hiltunen (s. 1967), sarjakuvapiirtäjä
 Ilmari Huitti (1897–1960), taidemaalari
 Niko Hurme (s. 1974), muusikko
 Aki Kaurismäki (s. 1957), elokuvaohjaaja
 Heikki Kujanpää (s. 1961), ohjaaja
 Hannu Lukkarinen (s. 1949), kuvittaja, pilapiirtäjä
 Irma Melaja (1955–1991), kuvanveistäjä
 Mikko Myllylahti (s. 1980), runoilija ja elokuvantekijä
 Hannu Niklander (s. 1951), kirjailija
 Aleksi Salmenperä (s. 1973), elokuvaohjaaja
 Mira Salo (s. 1982), missi
 Salla Savolainen (s. 1962), kuvittaja, kirjailija
 Marjut Tynkkynen (s. 1961), harmonikkataiteilija
 Olavi Uusivirta (s. 1983), viihteen monitoimimies
 Kari Vepsä (s. 1952), muusikko

Urheilu
 Christopher Gibson (s.1992), jääkiekkoilija
 Heikki Järn (s. 1941), jääkiekkoilija
 Aatu Kivimäki (s. 1997), koripalloilija
 Kaj Kunnas (s. 1963), urheilutoimittaja
 Miikka Luosmaa (s. 1994), koripalloilija
 Juha Salo (s. 1976), ralliautoilija
 Markku Uusipaavalniemi (s. 1966), curlingpelaaja ja kansanedustaja

Yhteiskunta ja politiikka
 Vihtori Vainio (1890–1942), kansanedustaja (SSTP)
 Ritva Viljanen (s. 1958), kaupunginjohtaja
 Rainer Virtanen (1920–1973), kansanedustaja (SKDL)
 Viljo Virtanen (1912–1989), kansanedustaja (SDP)

 Katso myös 
 Luettelo Karkkilan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

 Lähteet 

 Kirjallisuutta 
Aalto, Seppo & Rentola, Kimmo: Karkkilan eli Högforsin ja Pyhäjärven, entisen Pahajärven ihmisten historia. Karkkilan kaupunki, 1992. .

 Aiheesta muualla 

 Karkkilan kaupungin kotisivut
 Tilastokeskus - Karkkilan avainluvut
Kansalliskirjaston digitoidut aineistot: Högforsin tehdas Osakeyhtiön tuoteluettelot
Ylen Elävä arkisto: Karkkila – kauppala rautatehtaan varjossa
 Karkkila ja sen ympäristö, Helsingin Sanomat, 08.10.1939, nro 271, s. 29, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit