Kalvola

Kalvola on entinen Suomen kunta ja vuonna 2009 tehdyn kuntaliitoksen jälkeen osa Hämeenlinnan kaupunkia. Ennen lakkauttamistaan kunta sijaitsi hallinnollisesti Kanta-Hämeen maakunnassa ja Etelä-Suomen läänissä. Kalvolan naapurikunnat olivat Hattula, Kylmäkoski, Tammela, Toijala, Urjala ja Valkeakoski. Aikaisempia naapurikuntia olivat Valkeakoskeen vuonna 1973 liitetty Sääksmäki ja Hattulaan vuonna 1971 liitetty Tyrväntö.

Kalvolan kautta kulkee kaksi Suomen keskeisimpiin kuuluvaa liikenneväylää, valtatie 3 ja Riihimäki–Tampere-rata. Aikaisemmin Kalvolan kautta kulki Hämeenlinnan ja Tampereen välinen kantatie 56 valtatie 3:n reitin ollessa Vanajaveden itäpuolella. Kalvolassa on sattunut kaksi tuhoisaa junaonnettomuutta, Iittalan junaturma talvisodan aikana vuonna 1940 ja Kuurilan junaturma talvella 1957. Jälkimmäinen on Suomen historian pahin rauhanaikainen raideliikenneonnettomuus.

Iittalasta on matkaa Hämeenlinnan keskustaan 20 kilometriä ja Tampereelle vajaat 60 kilometriä.

Kalvolassa asui ennen kunnan lakkauttamista  asukasta, ja sen pinta-ala oli  km2, josta  km² oli vesistöjä. Väestötiheys oli  asukasta/km2. 

Kunnan keskustaajama oli Iittala, jossa sijaitsee Iittala-brändin lasitehdas. Iittalan taajama syntyi alun perin juuri lasitehtaan perustamisen myötä. Pääosa Kalvolan asutuksesta on sen itäosissa Helsinki–Tampere-pääradan varrella.

Historia
Kalvola kuuluu Iittalan lounaispuolella olevan Äimäjärven ympärillä olevan asutuksensa osalta Hämeen vanhimpiin pitäjiin. Alueelta löydetyt esineet viittaavat varhaiseen rautakauteen. Vanajaveden ja Äimäjärven rannoilla olleista vanhoista kyläkeskuksista suuntautui eränkäynti lounaaseen Tammelan ylängölle, osittain nykyisten Forssan ja Tammelan alueille. Vuonna 1560 Kalvolassa oli maakirjan mukaan 135 taloa ja vuonna 1634 pitäjän väkiluvuksi ilmoitettiin 1 154. Hannu Tarmio, Pentti Papunen ja Kalevi Korpela (toim.): Suomenmaa 3: maantieteellis-yhteiskunnallinen tieto- ja hakuteos, s. 35–39. Porvoo-Helsinki: WSOY, 1970.

Kalvolan suurimpia maatiloja ovat olleet Kuurilan ja Niemen kartanot. Kuurilan kartano muodostui tiloista, jotka kuningas Eerik XIV antoi läänitykseksi Kristina Hornille vuonna 1567. Sittemmin kartanon omistajina ovat olleet mm. Tott-, Tammelander- ja Granfelt-suvut. Myös Niemen kartanon omistajat tunnetaan 1500-luvulta lähtien, ja se joutui vuonna 1618 Turun linnan ja läänin – vuodesta 1616 myös Hämeen läänin – käskynhaltijalle Johan De la Gardielle. Kartanot olivat liitettyinä yhteen 1600-luvulta lähtien vuoteen 1943 saakka. 

Kalvola mainittiin itsenäisenä pitäjänä vuonna 1494, mutta vuonna 1540 Hattulan kappelina, josta se itsenäistyi vuonna 1660. Kalvolan kirkon on suunnitellut Ilmari Launis ja se valmistui vuonna 1921. Otavan iso tietosanakirja, osa 4. Helsinki: Otava, 1962.  Edellinen, vuonna 1802 valmistunut puukirkko tuhoutui kansalaissodan aikana. Hautausmaalla oleva kivisakasti on ilmeisesti kuulunut pitäjän ensimmäiseen, keskiaikaiseen puukirkkoon. Hautausmaalla olevan sankarimuistomerkin on muotoillut Tapio Wirkkala. Kalvolan graniittinen kunnantalo vuodelta 1910 on Lars Sonckin piirtämä ja nykyään yksityisasuntona; alun perin rakennus oli Iittalan lasitehtaan johtajalle Claës Norstedtille suunniteltu.

Kylät

 Ahlajärvi
 Heinu
 Hietajärvi
 Hitumaa
 Iittala
 Kanajärvi
 Kankaanpää
 Kautio
 Keikkala
 Kotkajärvi
 Kutila
 Kutinen
 Kuurila
 Könnölä
 Lintumaa
 Niemi
 Mäyrä
 Ohtinen
 Ojajärvi
 Orjanhirsi
 Paakkonen
 Sauvala
 Saviniemi
 Sittala
 Sääksniemi
 Taljala
 Turkinmäki
 Unonen
 Rimmilä
 Pirttikoski

Politiikka

Kalvolan kunnanvaltuustoon kuului lakkauttamisen aikaan 21 valtuutettua. Vuoteen 2000 asti valtuustossa oli vasemmistoenemmistö ja SDP oli yleensä kunnan suurin puolue, Iittalassa oli perinteinen vahva työväenliike. Viimeinen kunnanjohtaja oli Antti Salonen ja viimeinen kunnanvaltuuston puheenjohtaja puolestaan Timo Saviniemi (kok.).

Paikkajako ja äänestysprosentti kunnallisvaaleissa Vuosi Paikat Äänestys-prosenttiSDPKESKKOKSKDLVASSKLKDMuut197610551 -- --83,6%198010461 -- --84,2%198410551 -- --81,0%1988105411 --79,2%1992115311 --77,1%199610541170,3%20001064 --1 --68,1%20049641166,8%Lähteet: Tilastokeskus ja OikeusministeriöStatFin -tilastopalvelu (Tilastokeskus); Kunnallisvaalit 1996 (Oikeusministeriö 1997) Kunnallisvaalit 2000  (Oikeusministeriö 2000); Kunnallisvaalit 2004 (Oikeusministeriö 2004)

Eduskuntavaalien 2011 tulokset Kalvolan äänestysalueella;

 Suomen Sosialidemokraattinen Puolue 32 %
 Kansallinen Kokoomus 22,2 %
 Perussuomalaiset 21,3 %
 Suomen Keskusta 11,3 %
 Suomen Kristillisdemokraatit 4,7 %
 Vasemmistoliitto 4,6 %
 Vihreä liitto 2,9 %

Kuntaliitos
Marraskuussa 2007 Kalvolan kunnanvaltuusto hyväksyi yksimielisesti kuntaliitossuunnitelman, jonka mukaisesti Kalvola liittyi yhdessä Hauhon, Hämeenlinnan, Lammin, Rengon ja Tuuloksen kanssa uudeksi Hämeenlinnaksi vuoden 2009 alussa.

Tunnettuja kalvolalaisia

 Leila Haaparanta, filosofi
 Emanuel Kanajärvi, kirjojen kerääjä
 Kalevi Koskinen, oopperalaulaja ja laulupedagogi
 Teuvo Laine, Puolustusvoimien ylikapellimestari
 Edvard Mikkola, kansakoulunopettaja, toimittaja, kirjailija ja runoilija
 Marko Palo, jääkiekkoilija
 Hannu Toivonen, jääkiekkoilija
 Olli J. Uoti, poliitikko, kansanedustaja, syntynyt Kalvolassa 1930
 Verneri Viillos, fakiiri

 Kulttuuri 
 Murre 
Kalvolan alueella puhutun kielen perustana on perihämäläinen murre, joka kuuluu hämäläismurteisiin. Perihämäläinen murrealue on hämäläismurteiden keskeisin alue. Perihämäläisellä murteella on 19 tyypillistä hämäläistä murrepiirrettä.

 Ruokakulttuuri 
Kalvolan pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla mykykeitto, verileipä ja marjapöperö.Kolmonen, Jaakko 1988. Kotomaamme ruoka-aitta: Suomen, Karjalan ja Petsamon pitäjäruoat, s. 68. Helsinki: Patakolmonen Ky.

 Katso myös 
 Luettelo Hämeenlinnan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

*