Kultainennoutaja

Kultainennoutaja () on suosittu, keskisuuri skotlantilainen koirarotu. Vuonna 2025 se oli Suomen toiseksi eniten rekisteröity koirarotu ja ja vuosina 2020–2025 Suomessa rekisteröitiin yli 1000 rodun edustajaa vuosittain.Rekisteröinnit 2021-2025. KoiraNet-Jalostustietojärjestelmä, Suomen Kennelliitto. Viitattu 4.1.2025.

 Ulkonäkö 
Kultainennoutaja on yksi kuudesta noutajarodusta. Kultaisianoutajia on yleisesti olemassa kahta päälinjaa: näyttelylinjaista ja metsästyslinjaista. Suomessa koirat ovat useimmiten näyttelytyyppisiä. Metsästyslinjaiset koirat ovat useimmiten hoikempia, lyhyempikarvaisia, väriltään tummempia ja paremmat riistataipumukset omaavampia. Näyttelylinjaisilla on useimmiten enemmän karvaa, ne ovat raskasrakenteisimpia sekä lyhytraajaisempia.Rotumääritelmän mukainen ihanne olisi koira, joka on sekä käyttökoira että ulkonäöltään näyttävä, eli niin sanottu dual purpose.

Kultainennoutaja on keskikokoinen koira, jonka säkäkorkeus uroksilla 56–61 cm  ja nartuilla 51–56 cm. Se on sopusuhtainen, tasapainoinen, voimakas ja varmaliikkeinen koira. Se on luonteeltaan hyväntahtoinen ja ystävällinen. Karvapeite on sileä tai laineikas ja runsashapsuinen, väreinä mikä tahansa kullan- tai kermanvärinen vivahde (ei kuitenkaan punainen eikä mahonginvärinen). Turkkia olisi hyvä harjata päivittäin karvanlähdön aikaan, jolloin karvaa irtoaa todella paljon.

 Luonne ja käyttäytyminen 
Kultainennoutaja on luonteeltaan hyvin iloinen, avoin ja ystävällinen. Kultainennoutaja on kovin ihmisrakas koirarotu, mistä syystä se sopii täydellisesti perhekoiraksi. Kultainennoutaja on useimmiten erittäin sosiaalinen ja tulee hyvin toimeen toisten koirien kanssa. Se on hyvin oppivainen ja helposti koulutettavissa monenlaisiin harrastusmuotoihin. 

Kultainennoutaja on myös työkoira ja sitä käytetään laajalti muun muassa opaskoirina sekä tullin huumekoirana. Se on myös monipuolinen metsästyskoira muiden noutajarotujen tavoin. Lisäksi kultainennoutaja on palveluskoirarotu ja soveltuu myös palveluskoiralajeihin.

 Alkuperä 
Tarkimmat tiedot rodun kehittämisestä löytyvät Inverness-Shirestä lordi Tweedmouthin omistaman Guisachanin kartanon riistanvartijoiden kokoelmista vuosilta 1835–1890. Sen historiallisesti merkittävin jalostaja oli ensimmäinen lordi Tweedmouth, Dudley Marjoribanks. Hän kehitti rodun Skotlannin ylämailla viktoriaanisella aikakaudella. Vuosien 1840–1890 aikana hän piti erittäin tarkkaa kirjaa sen jalostuksesta, joka tapahtui hänen Guisachanin kartanossaan. Vuonna 1868 hän astutti Belle-nimisen tweedinvesispanielin "keltaisella noutajalla" Nousilla - joka oli syntynyt ainoana keltaisena yksilönä sileäkarvaisennoutajan pentueeseen. Tästä yhdistelmästä syntyneistä keltaisista pennuista parhaaksi arvioitu, Cowslip-narttu, astutettiin puolestaan ensin punaisella irlanninsetterillä ja sen jälkeen tweedinvesispanielilla. Molempien näin syntyneiden pentueiden jälkeläiset risteytettiin edelleen sileäkarvaisten noutajien kanssa. Pentueisiin syntyi monen erivärisiä yksilöitä vaaleasta kermasta syvään mustaan, mutta lopulta vain kultaiset valittiin jatkojalostukseen.Morris, Desmond. Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds, s. 289. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont.

Kultainennoutaja otti ensimmäistä kertaa osaa koiranäyttelyyn Britanniassa vuonna 1908. Samoihin aikoihin ensimmäiset yksilöt saapuivat Kanadaan ja Yhdysvaltoihin.

 Terveys 
Suomen Kennelliiton kuolinsyytilaston mukaan yleisin kuolinsyy 1988–2026 välillä kuolleiksi ilmoitetuista koirista vanhuuden (luonnollinen tai lopetus) jälkeen ovat kasvainsairaudet. Keskimääräinen elinikä rodun edustajilla on 10 vuotta ja 9 kuukautta.

Kultaisennoutajan merkittävimmät perinnölliset sairaudet ovat erilaiset luuston ja nivelten sairaudet, kasvainsairaudet, atooppinen dermatiitti sekä iktyoosit eli perinnölliset ja harvinaiset ihosairaudet. Atopia on geneettisestä taipumuksesta aiheutuva tulehduksellinen ja kutiseva allerginen ihosairaus, joka on elinikäinen vaiva. Rodulla esiintyy atopiaa enemmän kuin koirilla keskimäärin. Lisäksi rodun edustajilla on taipumusta sairastua kilpirauhasen vajaatoimintaan.  

Tuki- ja liikuntaelimistön ongelmista lonkkaniveldysplasia on merkittävin. Noin 65 %:lla rodun edustajista on terveet lonkat (Suomen Kennelliiton arvosteluasteikon arvosanat A ja B), kun taas kohtalaista ja vaikeaa lonkkaniveldysplasiaa (arvosanat D ja E) esiintyy 8 %:lla rodun edustajista. Kyynärnivelen kasvuhäiriön esiintyvyys on 19 %. Kultaisennoutajan PEVISA-ohjelmassa on pakollinen lonkkakuvauslausunto, kyynärkuvauslausunto sekä silmätarkastuslausunto. Silmätarkastuslausunto ei saa olla astutushetkellä 24 kuukautta vanhempi.

Kultainennoutaja on keskimääräistä koirarotua sisäsiittoisempi. Geenitutkimuksessa vähiten sisäsiittoinen koirarotu oli sekarotuinen ja sen jälkeläisen sisäsiittoisuusluku on 0,037. Serkusten jälkeläisen sisäsiittoisuusluku on 0,0625 ja täyssisarusten jälkeläisellä luku on 0,25. Kultaisennoutajan sisäsiittoisuusluku on tätä korkeampi: 0,273. Keskimääräisen koirarodun sisäsiittoisuus on 0,249. 

 Katso myös 

 Labradorinnoutaja
 Sileäkarvainennoutaja
 Novascotiannoutaja

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

 Rotumääritelmä (Suomen Kennelliitto, pdf)
 Golden Ring: Kultaistennoutajien rotujärjestö
 Suomen Noutajakoirajärjestö ry

Luokka:FCI 8 Noutajat, ylösajavat koirat ja vesikoirat
Luokka:Noutajat
Luokka:Skotlantilaiset koirarodut
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit