Pori

Pori (, ) on Suomen kaupunki ja Satakunnan maakuntakeskus. Se sijaitsee Kokemäenjoen suulla Selkämeren rannikolla. Porin kaupungissa asuu noin  ja laajemmin koko seudulla asuu noin  henkilöä. Väkiluvultaan Pori on Suomen . suurin kunta ja lähikuntineen kahdeksanneksi suurin kaupunkialue. 

Porin naapurikunnat ovat Eurajoki, Kankaanpää, Kokemäki, Merikarvia, Nakkila, Pomarkku, Sastamala, Siikainen ja Ulvila. Entisiä naapurikuntia ovat kaupunkiin liitettyjen Porin maalaiskunnan, Ahlaisten, Noormarkun ja Lavian lisäksi Ulvilaan liitetty Kullaa ja Eurajokeen liitetty Luvia.

Pori on tunnettu muun muassa Jazz-festivaalistaan, Yyterin hiekkarannoista, Kirjurinluodosta, jääkiekkoseura Porin Ässistä, kaksi mestaruutta Veikkausliigassa 1990-luvulla voittaneesta jalkapalloseurasta FC Jazzista sekä Porin teatterista, joka on ensimmäinen suomenkielinen teatteri. Historiansa aikana Porin kaupunki on palanut yhdeksän kertaa.http://jultika.oulu.fi/files/isbn9789514286995.pdfNiskala, Kaarina – Korhonen, Markus H.: Kylästä kaupungiksi – mikä kaupunkirakenteessa ja -kulttuurissa on pysyvää. Dialogiluento. 

Porin kaupunki perustettiin vuonna 1558Porin historia Pori.fi silloisen Ulvilan kaupungin pohjoispuolelle, kun Ulvilan satama oli maankohoamisen vuoksi muuttunut kulkukelvottomaksi isoille laivoille. Pori perustettiin silloiselle rannikolle, mutta maankohoamisen vuoksi Selkämeren rantaviiva on loitonnut noin kymmenen kilometrin päähän kaupungin keskustasta. Meren äärellä sijaitsevat kaupunginosat (Meri-Pori) ovat 20–30 kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Pori on edelleen Suomen mittakaavassa merkittävä satamakaupunki; satamat sijaitsevat nykyään Mäntyluodossa ja Tahkoluodossa. Lisäksi Porissa on lentoasema ja rautatieasema. Maantieyhteyksistä tärkeimmät ovat valtatiet 2, 8, 11 ja 23. Kun Noormarkku ja Lavia liitettiin Poriin, kaupungin alue laajeni kymmeniä kilometrejä sisämaahan päin.

Kaupungin ruotsinkielisen nimen Björneborg loppuosasta -borg (kaupunki, linna) on johdettu suomenkielinen nimi Pori. Koko ruotsinkielinen nimi tarkoittaa Karhukaupunkia (Karhulinnaa) ja muinaiskreikasta johdettu latinankielinen nimi Arctopolis myös Karhukaupunkia. Porista käytetään usein suomeksikin lempinimityksenä samaa.Esim. Karhukaupungin Demarit (yhdistys), Karhukaupungin Kodinpalvelut (yritys), Karhu vieraili Porin kansallisessa kaupunkipuistossa: "Karhukaupunki Porin nimikkoeläin oli lehtitietojen (Satakunnan Kansa) mukaan näyttäytynyt Ilmailuopiston tiellä noin klo kaksi koiraansa ulkoiluttaneelle lenkkeilijälle." (uutinen)

Tasavallan presidentti vahvisti Porin kaupungin nykyisen vaakunan käyttöön 11. joulukuuta 1931, ja sen on myöhemmin piirtänyt uudelleen Olof Eriksson. Kaupunginvaltuusto vahvisti uudelleen piirretyn version käyttöön 27. lokakuuta 1959. Vaakunan karhuaihe on peräisin 1600-luvun sinetistä ja tunnuslause, Deus protector noster eli ”Jumala suojelijamme”, on kaupungin perustajan Juhana Herttuan vaakunasta.

 Maantiede 
pienoiskuva|Ilmakuva Porista.
Porin pinta-ala oli  maanmittauslaitoksen mittausten mukaan  km², josta  km² on maata,  km² sisävesialueita ja loput  km² merivesialueita. Porin läpi virtaa Kokemäenjoki, jolla on ollut suuri vaikutus kaupungin historiaan. Joen leveys on keskustan kohdalla hieman alle 200 metriä. Joen virtaamisnopeus kaupungin alueella on alhainen. Sen suisto, jossa joen suuhaarojen eli juopien väliin jäävät Porin luodoiksi nimitetyt suistosaaret, alkaa Porin keskustan tuntumasta.

Maaperä Porissa ja sen ympäristössä vaihtelee etelän ja pohjoisen reunaosien tasaisesta tai rikkonaisemmasta moreenimaasta Yyterin­niemen harjuainekseen ja Kokemäenjokisuiston ja jokivarren savi-, hiesu- ja hietakerrostumiin. Kaupungin rannikkoseudut ovat alavaa ja tasaista maata, keskikorkeus merenpinnasta on alle kymmenen metriä. Meren lahdet alueella ovat yleensä matalia. Rannikolla on hiekka kasaantunut paikoittain loiviksi dyyneiksi, mikä on nähtävissä Yyterissä, jonka hiekkarannat ovat Suomen kuuluisimpia.

Porin maaperän yleisin kivilaji on hiekkakivi. Se on levittäytynyt kallioperään tasaiseksi patjaksi, ja sitä peittävät paksut irtonaiset maakerrokset. Porin korkein kohta on Tornivuori Lavian itäosassa. Peruskartan mukaan huippu ylittää 137,5 metriä.

Pori on saaristo-osakunta, eli sen saaristo-osiin sovelletaan saaristokuntaa koskevia säännöksiä.Porista saaristo-osakunta

 Alueliitokset 

Ennen alueliitoksia Porin kaupungin pinta-ala oli 66,1 neliökilometriä, josta 35 oli maa-alaa ja 31,1 neliökilometriä vesialaa.

 Vuosi  Liitetty alue  Alueen pinta-ala km² Maa  Vesi  Yhteensä 1911 Osa Porin maalaiskunnasta    1939    1941    1941 Osa Ulvilasta    1960 Osa Porin maalaiskunnasta    1967 Porin maalaiskunta kokonaan    1971 Lattomeri-Niittymaa Ulvilasta ja Nakkilasta    1972 Ahlainen    2010 Noormarkku    2015 Lavia   

Kallioperä
pienoiskuva|Porin saaristoa ilmakuvassa.
Kallioperä tulee näkyviin meren rannikon ja luotojen silokallioina ja paikoitellen jopa mäkien harjanteina. Paljastunut kallioperä on joissakin paikoissa rapautunut suuriksi lohkareröykkiöiksi. Tällaista näkee esimerkiksi Ahlaisissa. Kokemäenjokilaakson sekä sen etelä- ja lounaispuolen kallioperä on hiekkakiveä. Hiekkakivikerroksen läpi tunkeutuvat Luvialla ja Nakkilan lounaisosissa diabaasikalliot. Kokemäenjoen pohjois- ja koillispuolella kallioperä on pääasiassa erilaisia dioriitteja. Kallioperäjuonteet noudattavat usein Kokemäenjoen suuntaa eli ovat luode–kaakko-suunnassa.

Satakunnan maakuntakivi on hiekkakivi. Satakunnan hiekkakivi on rakennetutkimusten perusteella joensuistosedimentti, jossa aineksen pääasialliset kuljetussuunnat ovat olleet luoteeseen ja pohjoiseen. Porin seuduilla, erityisesti Ahlaisissa on ollut etsitty malmeja. Tutkimuksissa on löytynyt malmimineraaleja, mutta malmipitoisuus on ollut niin pieni, ettei kaivostoimintaa ole kannattanut aloittaa.

Maaperä

Porin reuna-alueiden maaperä on etenkin Viasveden ja Kuuminaistenniemen suunnassa moreenia, joka koostuu kaikenkokoisista kiviaineksista. Tavallisesti moreenimaat ovat kuusimetsän peitossa. Ahlaisissa ja Ruosniemessä moreeniselänteitä puhkovat kalliopaljastumat ja painanteissa on savea ja turvemaata. Harjuainesta on etenkin Yyterinniemellä. Harjuista on paikoitellen otettu hiekkaa ja soraa eri tarkoituksiin, joten jäljelle on jäänyt vain suuria kuoppia. Hiekka rannikolla on joissakin kohdissa kasaantunut hiekkadyyneiksi. Alavien tasankojen ja jokitörmien yleisimpiä maalajeja ovat savi, hiesu ja hieno hieta.

Savikerrokset ovat joissakin kohdin jopa 50 metrin paksuisia. Savea ja hietaa sisältävät pellot ovat erinomaisia viljelysmaita. Porin ympäristön suurimmat suot sijaitsevat Kullaalla ja Noormarkun itäosissa. Harvat niistä ovat enää luonnontilassa. Soita on kuivattu ja otettu viljelykäyttöön ja niistä on otettu paikoin turvetta.

Vesistöt

Porissa on paljon vesistöjä. Selkämeren rannikkoa on Porin kohdalla noin 20 kilometriä. Merenlahdet ovat matalia. Meriveden virtaussuunnat ovat rannikolla etelästä pohjoiseen. Veden korkeuden vaihtelu on keskimäärin 130 senttimetriä. Meriveden lämpötila syvänteissä on 2–3 astetta, kun taas pintavesi lämpenee heinäkuussa 14–15-asteiseksi. Rannikkovedet jäätyvät marras-joulukuussa ja kiintojään vahvuus on 30–50 senttimetriä. Porin Kokemäenjoen vesi on ollut hyvin saasteista, mutta se on alkanut puhdistua, kun uusien vesilakien määräämät puhdistamot on saatu toimintaan.

Ilmasto

 Historia 
 Kaupunki syntyy joen suistoon 

Porin edeltäjänä voidaan pitää Koke­mäen­joen varteen 1300-luvulla perustettua Ulvilan kaupunkia. Purjehtiminen joella kuitenkin vaikeutui jatkuvasti. Kokemäen ja Ulvilan merkitys väheni vähenemistään, kun laivat eivät enää päässeet jokea ylös.

Kustaa Vaasa lakkautti vuonna 1550 Ulvilan kaupungin ja määräsi sen asukkaat, samoin kuin Rauman, Porvoon ja Tammi­saaren asukkaat muuttamaan Helsinkiin. Porvaristo ei kuitenkaan viihtynyt vasta­perustetussa Helsingissä, ja useiden anomusten jälkeen nämä lakkautettujen kaupunkien asukkaat saivat luvan palata entisille asuinseuduilleen. Ulvilalaisia kuitenkin odotti uusi muutto­käsky, sillä Juhana Herttua halusi perustaa lähemmäksi merta uuden satama- ja kauppa­kaupungin, Porin, jonne ulvilalaisten oli muutettava. Hänen 8. maaliskuuta 1558 antamassaan Porin kaupungin perustamis­kirjeessä sanotaan: ”Koska olemme nähneet hyväksi, että meren puolelle olisi rakennettava vahva kauppakaupunki, emmekä Ulvilassa löydä mitään linnoitettavaksi soveltuvaa paikkaa, olemme valinneet toisen paikan Porin luota”. Alku­vaiheessa Porissa asusti noin 300 vastentahtoista asukasta. He kuitenkin alkoivat nopeasti löytää uuden asuinpaikkansa hyviä puolia, muun muassa edullisen sijainnin.
pienoiskuva|upright|vasen|Juhana Herttua

 Vastaiskujen aikakausi 

Porin kaupunki kasvoi ja rikastui, ja sinne rakennettiin Porin kuninkaankartano. Vuoden 1563 lopulla tilanne kuitenkin äkisti muuttui, kun Juhana ja hänen veljensä kuningas Eerik XIV riitautuivat. Porilaiset joutuivat tilanteeseen, jossa heidän piti valita Eerikin ja Juhanan väliltä. He hylkäsivät Juhanan alistuen täten Eerikin alamaisiksi. Eerik oli tyytyväinen ja antoi porilaisille palkinnoksi vuonna 1564 kaupunki- ja vapaakauppaoikeudet. Kaupungin kehitys näytti erittäin hyvältä, kunnes sen oli tuhota tulipalo 1570-luvulla. Tuli tuhosi kaupungista noin kolmanneksen, mutta se rakennettiin pian takaisin uudelleen. https://cms.pori.fi/uploads/sites/2/2022/10/historiikki.pdf

1600-luvun alkupuolella Pori oli kasvanut Suomen kolmanneksi suurimmaksi kaupungiksi. Asukkaita oli vajaa tuhat, eikä asukasluvun kasvulle näkynyt loppua. 1640-luvulla Porin seutu oltiin aikeissa erottaa omaksi läänikseen, mutta Porin lääni jäi lyhytikäiseksi. Se ei kuitenkaan ollut ainoa Porin kokema takaisku tuohon aikaan. 1630-luvulla Porin pedagogio lopetettiin ja sen oppilaat pakkomuutettiin Turkuun. Pietari Brahe yritti helpottaa kaupungin koulutusvajetta perustamalla sinne triviaalikoulun, mutta oppilaitos tuhoutui täydellisesti vuoden 1688 kaupunkipalossa. Triviaalikoulu siirrettiin Raumalle ja tilalle avattiin paljon vaatimattomampi pedagogio. Tuon tapahtumasarjan seurauksena Pori ajautui alennustilaan. Se oli vallattu suuressa Pohjan sodassa, ja venäläiset valtaajat tuhosivat runsain mitoin kaupungin infrastruktuuria. Rauhan tultua kaupunki alkoi kuitenkin taas toipua, kun se vapautettiin veroista.https://cms.pori.fi/uploads/sites/2/2022/10/historiikki.pdf

 Tehdasteollisuuden esiinmarssi 
1700-luvun puolessavälissä Porin väkiluku nousi yli tuhanteen. Pori oli päässyt taas hyvän kehityksen makuun. Kasvun vetureina toimivat muun muassa runsas ulkomaankauppa sekä Porin ja sen lähiseutujen maakauppa. Tapulioikeudet Pori sai uudelleen vuonna 1765 yli sadan vuoden tauon jälkeen. Vientitavaroita olivat muun muassa vilja, karja, pellava ja puutavara. Porilla oli myös mahtava kauppalaivasto jonka laivat kävivät jopa Saksassa asti. Purjelaivojen valmistus oli merkittävää. Myös tehdasteollisuus nosti noihin aikoihin Porissa päätään ja tupakkatehtaan perustaminen aloittikin teollisen vallankumouksen jonka seurauksena kaupunkiin perustettiin myös värjäyslaitos ja flanellikutomo. Kaupungilla meni siis taas suhteellisen hyvin, kunnes tuli taas hävitti kaupunkia vuonna 1801. Tulipalo tuhosi kaupungin lähes kokonaan, jättäen kodittomaksi noin 3 000 asukasta.
pienoiskuva|Pori teoksessa Finland framställdt i teckningar (1845-1852)
Jälleenrakennustyöt aloitettiin nopeasti. Pori oli edelleen taloudellisesti merkittävä kaupunki; laivaliikenne oli merkittävää johtuen sahatavaran ja tervan viennistä. Kauppalaivastosta kehittyi entistä mahtavampi ja 1840-luvulla otettiin käyttöön ensimmäiset höyrylaivat. Mutta ei kestänyt kauankaan, kun jo tuli palasi taas tuhoamaan kaupunkia 22. toukokuuta 1852. Tämä tulipalo tuhosi 3/4 Porin rakennuksista, ja köyhät kaupunkilaiset rakensivat tilapäisasuntoja palojätteistä. Kaiken omaisuutensa menettäneet muuttivat kuoppa-asuntoihin, joita kaivettiin hiekkakankaalle. Kaupungin johtajat saivat tarpeekseen tulipaloista, ja päättivät estää ne lopullisesti. Suunniteltiin uusi keskusta leveine puistokatuineen.

Laivanvarustus ja kauppalaivasto hiipuivat 1800-luvun puolivaiheessa. Laivanrakennus jatkui vilkkaana rannikolla mm. Luvialla, Reposaaressa ja Ahlaisissa. Osa kaupungin vastaperustetuista tehtaista päätyi konkurssiin, mutta Porista oli kuitenkin tullut teollisuuskaupunki. Saha-, metalli- ja tekstiiliteollisuus olivat suurimpia työllistäjiä. Vuonna 1852 perustettiin Rosenlew ja vuonna 1900 Porin puuvillatehdas. Teollinen toiminta synnytti Poriin äveriään yläluokan, joka valtasi nopeasti Etelärannan rantakorttelit ja niistä muodostuikin varakkaan väen asuinalue. Samalla kuitenkin syntyi entistä köyhempi työväenluokka. Rikkaiden ja köyhien välinen kuilu aiheutti kapinointia, ja 1900-luvun alussa työväestö alkoikin vaatia parempaa kohtelua.

Sotien jälkeen kaupungin väkiluku nousi nopeaa tahtia. 75 000 asukkaan raja ylitettiin vuonna 1970. Korkein piikki oli 1970-luvun puolivälissä, jolloin Porissa oli yli 80 000 asukasta.

 Rakennemuutoksen ja laman vuodet 
Raskaaseen teollisuuteen nojautuneen Porin elinkeinoelämä alkoi hiipumaan merkittävästi 1970-luvun puolivälistä alkaen, kun vuoden 1973 öljykriisi ja sitä seurannut raskaan teollisuuden tuotteiden kysynnän heikkeneminen ajoivat kaupungin syvään taantumaan. Koska Porin kaupunki ei saanut omaa yliopistoa ennen taantuman koittoa, tästä seurasi kaupunkia kolmen vuosikymmenen ajan koetellut rakennemuutos, jonka seurauksena myös kaupungin väestönkehitys kääntyi tappiolliseksi.

Rakennemuutos syveni entisestään vuonna 1981, kun Suomen sodanjälkeisen historian tuhoisin tulipalo Porin puuvillatehtaan kutomossa teki tehtaan toimintakelvottomaksi. Palon seurauksena Porin tekstiiliteollisuus koki kuoliniskun. Kaupunki ei ehtinyt toipua kokemistaan menetyksistä kun 1990-luvun alussa alkanut lama alkoi ajamaan lisää savupiipputeollisuuteen nojautuvia yrityksiä konkurssiin ja lisäsi korkealle nousseen työttömyyden aiheuttamia levottomuuksia. Levottomuudet purkautuivat valtakunnan tasolla huomiota saaneen runsaan väkivaltarikollisuuden muodossa.

 Laman jälkeinen nousu 
Lamavuosien jälkeen Porin työttömyyslukema lähti laskemaan ensin hyvin hitaasti, mutta alkoi kuitenkin vauhdittumaan merkittävästi kaupungin elinvoiman lisäännyttyä 2000-luvulla. Tähän vaikutti hyvin paljon Porin yliopistokeskuksen perustaminen nykymuodossaan vuonna 2001. Myös kaupungin muuttoliike kääntyi 2000-luvun aikana positiiviseksi, kun vuonna 2009 Pori sai muuttovoittoa ensimmäistä kertaa 1970-luvun puolivälin jälkeen.

Vielä 2000-luvun sekä 2010-luvun alun ajan kaupungin imagoa heikentänyt runsas väkivaltarikollisuus saatiin kääntymään laskuun vuodesta 2012 alkaen, kun kaupungin aloittama väkivallan vähentämishanke alkoi tuottamaan positiivisia tuloksia. Hankkeen myötä Porin katuturvallisuus on noussut sen jälkeen merkittävästi, sillä vuonna 2018 kaupunki oli parhaimmillaan Suomen kolmanneksi turvallisin suuri kaupunki. Työllisyyden parantumisen lisäksi kaupungin yritysrakenne on monipuolistunut eikä ole enää nojautunut vain teollisuuteen. Vuonna 2022 konsulttiyhtiö Ramboll tilastoi Porin kaupunkikeskustan Suomen neljänneksi elävimmäksi kaupunkikeskustaksi.

 Kaupunkikuva 
pienoiskuva|vasen|G. Th. Chiewitzin suunnittelema Porin nykyinen, empireä edustava asemakaava vuodelta 1852.
Pori on palanut historian aikana peräti yhdeksän kertaa. Porin kaupunkikuva alkoi kehittyä nykyisen kaltaisekseen vuoden 1852, viimeisen suurpalon, jälkeen, jolloin kaupungista haluttiin tehdä avarampi ja jolloin lääninarkkitehti G.Th. Chiewitz suunnitteli nykyisen asemakaavan keisari Nikolai I:n hyväksyessä sen.
pienoiskuva|Ruska Kalevanpuistossa.
vasen|pienoiskuva|Porin keskustan ruutukaava-aluetta
Porin keskusta on Kokemäenjoen etelärannalla. Keskustan katuverkko muodostaa tyypillisen ruutukaavan. Siihen kuuluu myös kaksi toisensa kohti­suorasti leikkaavaa, muita katuja huomattavasti leveämpää esplanadi­tyyppistä puistokatua, joista toisen nimenä on näiden risteys­kohdan pohjois­puolella Pohjois­puisto, etelä­puolella Etelä­puisto, toisen taas vastaavasti Itä­puisto ja Länsi­puisto. Merkittävä osa kaupunkikuvaa on kauppojen reunustama, jokivarresta etelään johtava Yrjönkatu, joka vuonna 1977 muutettiin kävelykaduksi ja on Suomen ensimmäinen asemakaavalla vahvistettu kävelykatu.
pienoiskuva|oikea|Porin keskusta koostuu pääosin 1960- ja 1970-lukujen betonitaloista.
Porin keskusta koostuu suurelta osin 1960- ja 1970-luvuilla rakennetuista betonitaloista, jonka vuoksi kaupungin yleisilmettä pidetään usein ankeana ja harmaana. Runsaan elementtirakentamisen vuoksi Poria on nimitelty Neuvostoliitoksi, Itä-Saksaksi ja ”länsirannikon Kouvolaksi”.Toivonen 2008, s. 126-128

Keskustaa ympäröivät puutalovaltaiset Viikkarin ja Kuukkarin kaupunginosat. Puutalovaltaiset kaupunginosat ovat säästyneet, vaikka kaupunki aikanaan suunnitteli niidenkin purkamista kerrostalojen tieltä.Toivonen 2008, s. 124-125Lisäksi Pori on tunnettu lukuisista 1970-luvulla rakennetuista lähiöistään. Tunnetuimpia niistä ovat väkivaltaisessa maineessa olleet Pormestarinluoto, Impola ja Sampola.Toivonen 2008, s. 8-11 ja 119

Kaupunkikuvan kehitys on seurausta pitkälti siitä, että Porissa rakennettiin eniten juuri 1960- ja 1970-luvuilla, jolloin kaupungin teollisuudella meni hyvin ja kaupungin väkiluku kasvoi. 1970-luvun lopulla alkaneen rakennemuutoksen jälkeen kaupungin rakentaminen tyrehtyi pitkäksi aikaa. Myöskään vanhoja rakennuksia ei pitkään aikaan kunnostettu, minkä vuoksi Porin kaupunkikuvasta tuli paikoin kulahtaneen näköinen.Toivonen 2008, s. 7

Pori on pyrkinyt kohentamaan kaupunkikuvaansa 1990-luvun lopulta lähtien, jonka jälkeen monia keskustan rakennuksia ryhdyttiin kunnostamaan. Myös monia toimintansa lopettaneita teollisuuskiinteistöjä on purettu ja niiden tilalle on rakennettu asuinalueita. Tästä esimerkkinä on Satakunnan osuusteurastamon tilalle rakennettu Karjarannan kaupunginosa.Toivonen 2008, s. 134 Myös Porin entisen oluttehtaan ja meijerin tilalle on rakennettu asuintaloja. Uudistushankkeista huolimatta kaupunki ei silti ole päässyt eroon harmaasta yleisilmeestään.Toivonen 2008, s. 40

Maa-Porin osayleiskaavassa 1993 esiteltiin projekti, joka loisi kaupunkiin erityisen jalankulun ja pyöräilyn ja palveluiden akselin. Promenadi-Pori, jota nimeä projektista alettiin käyttää vuodesta 1995 lähtien, alkaisi kaupungin pohjoisosista, Toejoen ja Isonsannan kaupunginosien yhteisestä keskustasta entisen Vaasantien päästä ja jatkuisi Isonsannan halki nykyisen yliopistokeskuksen ohi ja Kokemäenjoen ylitse Yrjönkadun kävelykadulle. Kävelykadun toisesta päästä akseli jatkuisi rautatieaseman ja Isonmäen laajan urheilukeskuksen kautta läntisen Porin kaupalliseen keskittymään Turun maantien eli valtatie 8:n varteen.

Promenadi-projekti jatkoi jo vuonna 1977 avatun ja Suomessa ensimmäisen pysyvän kävelykadun aloittamaa keskustan uudistamista. Projektin tavoitteena on ollut kaupunkikeskustan säilyttäminen elävänä, viihtyisyyden sekä palveluiden parantaminen, jalankulun, pyöräilyn ja joukkoliikenteen sekä liikenne- ja pysäköintijärjestelyiden kehittäminen. Keskeisiä katutiloja jaksotettiin tilallisesti uusien rakenteiden kuten katosten, kalusteiden, istutusten ja opasteiden sekä materiaalien, värityksen ja valaistuksen avulla.

Projektilla on ollut erityinen vaikutus keskustan viihtyisyyteen. Lisäksi projektin vauhdittamana on syntynyt kävelykadun varteen vuonna 1999 rakennettu musiikki- ja elokuvateatterikeskus Promenadikeskus, Kirjurinluodolta joen etelä- ja pohjoisrannoille kulkevat kävelysillat sekä Raatimiehenluotoon erityisesti Pori Jazzin konserttikäyttöön suunniteltu Delta-areena, joka otettiin käyttöön vuonna 2002. Matkakeskuksen perustaminen rautatieaseman yhteyteen vuonna 2017 täydensi hanketta. Promenadi-Pori-projekti sai vuonna 1997 Suomen Arkkitehtiliiton vuotuisen SAFA-palkinnon onnistuneesta arkkitehtuuria ja elävää kaupunkiympäristöä edistäneestä projektista.
vasen|pienoiskuva|Karjarannan kerrostaloja
Vuonna 2002 Poriin perustettiin Porin kansallinen kaupunkipuisto, jonka ytimen muodostavat Promenadi-Poriin kuuluvat puistoakselit, näihin liittyvät hautausmaat, ja joka edelleen jatkuu pohjoisessa Kokemäenjoen suiston luodoille ja etelässä Porin metsään.

pienoiskuva|Satakunnan karhu -veistos Porin vanhan raatihuoneen edustalla
Porin arkkitehtonisesti näyttävimpiin osiin kuuluvat Etelärannan kiviset uusrenessanssi -tyyliset rantakorttelit, sekä Pohjoispuisto, joka sisältää muun muassa uusklassisen Porin raatihuoneen, jonka on suunnitellut Carl Ludvig Engel sekä August Krookin pääteoksen, Junneliuksen palatsin. Keskustan maamerkkinä toimii myös uusgoottilainen Keski-Porin kirkko. Jugend-ajan kohteista edustava on Usko Nyströmin vuonna 1910 suunnittelema Cygnaeuksen koulu.

 Väestö 
Porin väkiluku oli 2010-luvun alkuvuosina muuttovoiton ja kuntaliitosten myötä nousussa, mutta on 2010-luvun puolivälin jälkeen ollut lievässä laskussa syntyvyyden merkittävän heikkenemisen vuoksi. Kaupungissa asui   asukasta. Naisia asukkaista on 51,4 prosenttia. Vuonna 2021 ulkomaan kansalaisten osuus oli 4 prosenttia.

2000-luvulla syntyvyys on ollut kuolleisuutta alhaisempaa lukuun ottamatta vuotta 2006. Vuonna 2016 syntyi 722 lasta ja kuolleisuus oli 1 104. Kaupunkiin muutti kotimaasta 3 247 uutta asukasta, kun sieltä muutti pois 3 359 ihmistä. Kun huomioidaan lisäksi siirtolaisuus, asukkaiden määrä väheni 304:llä.

 Kieli 
Pori on yksikielinen suomenkielinen kaupunki. Ruotsin kieltä puhuu asukkaista äidinkielenään 0,5 prosenttia. Suomi on ollut Porin hallintokieli vuodesta 1905 lähtien. Muut kielet -ryhmän suurin yksittäinen kieli on venäjä.

 Asukasluvun kehitys 

pienoiskuva|500px|Porin väestönkehitys vuosina 1938–2009, sekä ennuste vuodelle 2010, Noormarkun liityttyä Poriin. Lähde:

Porin asukasluku nousi 1970-luvulla 80 000 tuntumaan ja väheni siitä 2000-luvulle saakka, kunnes vuoden 2010 kuntaliitos Noormarkun kanssa nosti asukasluvun runsaaseen 83 000:een. Asukasluku nousi edelleen Lavian kuntaliitoksen myötä vuonna 2015. Suuria asukasluvun harppauksia voidaan selittää alueliitoksilla. Taulukossa on käytetty kulloinkin voimassa ollutta aluejakoa.

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kaupungin väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2016 tilanteen mukainen. Alueliitoskuntien tiedot on yhdistetty.

Aluejako
Pori jaetaan tilastoinnissa kahdeksaan suurempaan alueeseen, jotka ovat:
 Keskikaupunki (12 745 as.)
 Pohjoinen Maa-Pori (14 435 as.)
 Itäinen Maa-Pori (17 514 as.)
 Läntinen Maa-Pori (18 220 as.)
 Meri-Pori (8 857 as.)
 Pohjois-Pori (7 268 as.)
 Lounais-Pori (1 376 as.)
Edellisistä Meri-Pori voidaan vielä jakaa alueiksi Meri-Pori I ja Meri-Pori II. Nämä alueet muodostuvat kylistä ja kaupunginosista. Entisen Ahlaisen kunnan alueet kuuluvat Meri-Poriin ja Pohjois-Poriin, entinen Noormarkun kunta puolestaan Pohjois-Poriin.

Kaupunginosat

Porissa on 92 kaupunginosaa.

 Taajamat 

Vuoden 2017 lopussa Porissa oli 84 587 asukasta, joista  taajamissa,  ja 908:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Porin taajama-aste on 93,6 prosenttia. Porin taajamaväestö jakautuu kymmenen eri taajaman kesken vuoden 2017 lopussa:

 Taajama  Väkiluku Porin keskustaajama*    Kyläsaari-Pihlava    Noormarkun kirkonkylä    Kaanaa    Lavian kirkonkylä    Reposaari    Niittumaa-Lattomeri    Söörmarkku    Mäntyluoto    Ahlainen   

Kaupungin keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kaupunkiin vain osittain. Porin keskustaajama ulottuu lisäksi Harjavallan ja Ulvilan kaupunkien sekä Nakkilan kunnan alueille. Yhteensä Porin keskustaajamassa on  ja sen pinta-ala on 121,37 neliökilometriä. Kyläsaari-Pihlavan taajamaan kuuluvat Kyläsaaren ja Pihlavan kaupunginosien lisäksi Metsämaa, Enäjärvi, Paarnoori ja Uusiniitty.

Seurakunnat

pienoiskuva|Porin kirkkoherranviraston historiallinen rakennus Hallituskadulla, lähellä Etelärantaa. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Ricardo Björnberg merikapteeni Oscar Heinelle. Se valmistui vuonna 1893. Björnberg suunnitteli etualalla näkyvän pyöreän tornin näyttämään laivan mastolta.
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Porissa on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
 Keski-Porin seurakunta
 Lavian seurakunta
 Länsi-Porin seurakunta
 Meri-Porin seurakunta
 Noormarkun seurakunta
 Porin Teljän seurakunta

Nämä seurakunnat muodostavat Porin evankelis-luterilaisen seurakuntayhtymän. Vuoden 2019 alusta Noormarkun seurakunta toimii myös Pomarkun kunnan alueella.

Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Porin alueella toimii Tampereen ortodoksinen seurakunta.https://ort.fi/seurakunnat-hiippakunnat-ja-luostarit/seurakunnat/tampereen-ortodoksinen-seurakunta

Itsenäisinä helluntaiseurakuntina Porissa toimivat Porin helluntaiseurakunta ja Lavian helluntaiseurakunta.

Porin metodistiseurakunta on Suomen vanhin suomenkielinen metodistiseurakunta.

Entiset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu historiallisella ajalla lakkautetut seurakunnat Porin kaupungin nykyisellä alueella.
 Ahlaisten seurakunta (liitetty Meri-Porin seurakuntaan 2015)
 Pihlavan seurakunta (liitetty Meri-Porin seurakuntaan 2015)
 Porin kaupunki- ja maaseurakunta (jaettu Keski-Porin, Länsi-Porin ja Pihlavan seurakunniksi 1961)
 Reposaaren seurakunta (liitetty Meri-Porin seurakuntaan 2015)

 Palvelut 
 Koulutus 

Porin pitkät perinteet työläiskaupunkina näkyvät myös kaupungin koulutustarjonnassa. Kaupungin teollisuusvoittoisuus on näkynyt esimerkiksi siinä, että Porissa perinteistä fyysistä työtä on arvostettu enemmän kuin korkeakoulutusta. Ajattelutavalla on ollut keskeinen vaikutus siihen, että Porissa korkeakoulutusta alettiin järjestää huomattavasti myöhemmin kuin monissa muissa kaupungeissa.Toivonen 2008, s. 157 

 Yliopistokoulutus 
pienoiskuva|Porin yliopistokeskus.

Porissa ei ole yliopistoa. Kaupungissa on järjestetty yliopistollista koulutusta eri muodoissa vuodesta 1983 lähtien. Silloin aloitti toimintansa Porin koulutus- ja tutkimuskeskus, jossa yhteistyössä Tampereen teknillisen korkeakoulun ja Turun kauppakorkeakoulun kanssa järjestettiin teknillistä ja liiketaloudellista täydennyskoulutusta. Ammatillinen jatkokoulutus insinööristä diplomi-insinööriksi alkoi vuonna 1987. Toiminta siirtyi Porin Puuvillan tiloihin vuonna 1999. Tampereen teknillisen korkeakoulun ja Turun kauppakorkeakoulun toiminnot yhdistettiin Porin korkeakouluyksiköksi vuonna 2000. Turun yliopisto ja Taideteollinen korkeakoulu tulivat mukaan toimintaan vuosina 2001–2002. Porin korkeakouluyksikön nimi muuttui Porin yliopistokeskukseksi vuonna 2003.

Porin yliopistokeskuksessa toimivat Tampereen yliopisto ja Turun yliopisto. Yliopistokeskuksessa voi opiskella tekniikkaa, kauppatieteitä, humanistisia tieteitä, yhteiskuntatieteitä ja visuaalista kulttuuria. Yliopistokeskuksen opiskelijajärjestönä toimii Porin ylioppilasyhdistys Pointer ry. Nykyään yliopistokeskuksen vetovastuu on Tampereen yliopistolla.

Yleisen käsityksen mukaan Porille tarjottiin 1970-luvulla omaa yliopistoa, mutta hanke tyrmättiin. Syynä oli se, etteivät päättäjät halunneet Porin kaltaiseen työläiskaupunkiin yliopistoa, jota pidettiin herrojen kouluna ja turhana teoreettisena hienosteluna. 1970-luvulla kaupunginjohtajana toiminut Heikki Koski on myöhemmin kumonnut väitteen. Hänen mukaansa Porille ei ikinä tarjottu yliopistoa, vaan sitä olisi pitänyt hakea erikseen. Yliopistoa ei haettu, koska paikalliset päättäjät eivät uskoneet Porin potentiaaliin yliopistokaupunkina.Toivonen 2008, s. 23-24 Myöhemmin yliopistohankkeesta vetäytymisen on myönnetty olevan virhe, sillä heikkojen koulutusmahdollisuuksien vuoksi suuri osa nuoresta ikäluokasta lähti opiskelemaan muualle. Myös korkeakoulutettujen houkuttelu töihin Porin seudulle osoittautui vaikeaksi, sillä heille ei ollut riittävästi työpaikkoja. Kierre pahensi Porin työttömyyttä ja kehityksestä jäämistä.Toivonen 2008, s. 24-25

 Ammattikorkeakoulutus 

Porissa sijaitsee vuonna 1997 vakinaisen toimintansa aloittanut Satakunnan ammattikorkeakoulu (SAMK). Ammattikorkeakoulussa opiskelee noin 6 000 opiskelijaa ja he ovat järjestäytyneet Opiskelijakunta SAMMAKKOon. SAMKissa opetusta järjestetään neljällä osaamisalueella: hyvinvointi ja terveys, palveluliiketoiminta, logistiikka ja meriteknologia sekä teknologia. Ammattikorkeakoulu toimii neljällä paikkakunnalla: Porissa, Raumalla, Kankaanpäässä ja Huittisissa.

Porissa toimii myös Diakonia-ammattikorkeakoulun yksikkö, jossa voi suorittaa sosionomin ja sairaanhoitajan AMK-tutkinnot. Sosionomin tutkintoon voidaan liittää diakonin virkakelpoisuus, ja vastaavasti sairaanhoitajan tutkintoon diakonissan virkakelpoisuus.

 Muu koulutus 
pienoiskuva|”Rosa huset”, Björneborgs svenska samskolan vuonna 1992 käyttöön ottama rakennus.

Peruskouluopetus on Porissa monipuolista. Kaupungissa toimii 25 kaupungin ylläpitämää peruskoulua ja kolme perusopetuksen erityiskoulua. Lisäksi kaupungissa toimii peruskoulua korvaavina kouluina yksityiset Porin kristillinen koulu, Porin steinerkoulu ja ruotsinkielinen Björneborgs svenska samskola. Peruskoululaisia on yhteensä noin 7 300.

Lukio-opetusta Porissa tarjoaa Porin lukio, noin 1275 opiskelijan lukio. Se muodostui kun Porin lyseon lukio ja Porin suomalainen yhteislyseon lukio yhdistyivät hallinnollisesti 1.8.2021. Siellä voi opiskella seuraavilla erityislinjoilla: englanninkielinen linja, ilmaisutaidon linja, luonnontieteellinen linja ja urheilulinja. Lisäksi Porissa on ruotsinkielinen lukio. Porissa toimi aiemmin myös useita keskustan ulkopuolisia lukioita. Ne kaikki lakkautettiin 2010-luvun loppuun mennessä lukioverkoston karsimisen yhteydessä.

Porin Palveluopisto, Porin Tekniikkaopisto ja Porin Metsäopisto yhdistyivät Porin ammattiopistoksi vuonna 2005. Vuonna 2010 Porin ammattiopisto, Porin aikuiskoulutuskeskus, Rauman ammattiopisto ja Innova Länsi-Suomen aikuiskoulutuskeskus yhdistyivät WinNovaksi. Toisen asteen ammatillista koulutusta tarjoaa myös Palmgren-konservatorio, josta valmistutaan musiikkiteknologiksi ja muusikoksi. Ammatillista koulutusta opiskelevia on noin 3 000.

Vuonna 2009 Porissa aloitti toimintansa valtakunnallinen aikuiskouluttaja ja kehittäjä JAKK.

 Terveydenhuolto 

Porissa toimii Satakunnan sairaanhoitopiirin Satakunnan keskussairaala. Porin perusturvakeskus järjestää sosiaali- ja terveyspalvelut, joihin kuuluu mm. Maantiekadun sairaala (aik. Porin kaupunginsairaala). Lääkärien, terveydenhoitajien ja sairaanhoitajien palvelut hoidetaan kolmella lähipalvelualueella: Länsi-Porissa, Pohjois-Porissa ja Itä-Porissa. Lääkärin vastaanottoa tarjotaan Maantiekadun pääterveysasemalla, Itä-Porin lähipalvelukeskuksessa, Pihlavan terveysasemalla, Reposaaren terveysasemalla, Noormarkun terveysasemalla sekä Puuvillan kauppakeskuksen yhteydessä toimivalla Pohjois-Porin terveysasemalla.

 Liikenne 
pienoiskuva|upright|Rautatieasema
pienoiskuva|Lentoasema
Porin Mäntyluoto toimii valtatie 2:n päätepisteenä. Valtatie päättyi alun perin Porin keskustaan, mutta vuoden 1996 tienumerointiuudistuksessa seututie 265 Porista Mäntyluodon satamaan numeroitiin valtatieksi 2. Pori toimii myös alkupisteenä valtateille 23 ja 11, ja valtatie 8 kulkee kaupungin halki. Pori on Suomen suurin kaupunki, jonka alueella ei kulje yhtään moottoritietä.

Paikallista bussiliikennettä Porissa ja sen lähikunnissa hoitaa pääasiassa Porin Linjat 26 linjallaan. Sillä on matkustajia vuosittain noin 1,7 miljoonaa. Syksyllä 2017 aloitti uutena linjana cityliikennelinja, joka on vuodesta 2021 alkaen liikennöinyt tiheällä vuorovälillä reitillä Paratiisinmäki–Isomäki–Keskussairaala–Matkakeskus–Kauppatori–Puuvilla.

Kesäaikaan Porin julkista liikennettä hoitaa myös kaupunkijuna, joka liikennöi kerran tunnissa reittiä Kauppatori–Rautatieasema–Porttaali–Urheilukeskus–Kirjurinluoto–Kauppatori.

Porin rautatieasemalta on päivittäin suorat yhteydet Tampereelle. Junaliikenne hoidetaan VR:n InterCity ja Pendolino-junilla. Suora InterCity-vuoro Helsingin ja Porin välillä lakkautettiin vuonna 2006, mutta se aloitettiin uudelleen kesäkuussa 2010 yhdellä edestakaisella päivittäisvuorolla. Kesäkuusta 2017 alkaen Helsingin ja Porin välillä on ajettu arkipäivinä kaksi junavuoroa molempiin suuntiin, lauantaisin kaksi vuoroa Porista Helsinkiin, ja sunnuntaisin yksi vuoro Porista Helsinkiin sekä kaksi vuoroa Helsingistä Poriin.

Porin satama on yksi Pohjoismaiden suurimpia sahatavarasatamia, Suomen johtavia konttisatamia sekä Pohjanlahden syvin satama (15,3 metriä). Se koostuu kolmesta erillisestä osasta: Mäntyluodosta, Tahkoluodon syväsatamasta sekä öljy- ja kemikaalisatamasta. Porin sataman lisäksi Porissa sijaitsee myös Reposaaren keskuskalasatama. Vuosina 1971–1972 vaasalainen varustamo Vaasanlaivat liikennöi Porista Ruotsin Sundsvalliin Polar Express -aluksella. Porin jalankulku- ja pyöräilyverkoston pituus on yli 300 kilometriä. Pori onkin oiva pyöräilykohde, sillä maanpinta on lähes kauttaaltaan hyvin tasaista. Suorat pyörätiet ovat muun muassa Yyteriin, jonne on matkaa kaupungin keskustasta noin 18 kilometriä. Porissa on asukaslukuun suhteutettuna ja absoluuttisena lukumääränä eniten mopoautoja kaikista Suomen kunnista.

Porin lentoasema on aika ajoin tarjonnut reittiliikenneyhteyksiä mm. Helsinkiin ja Tukholmaan. Lentoasemalta on myös suoria lentoja ulkomaiden lomakohteisiin. Lentoasema palvelee runsaasti liikematkustajia, ja Pori Jazzien aikaan tilauslentoliikenne on vilkasta. Vuonna 2017 aseman matkustajamäärä oli 23 183. Suomen Ilmailuopisto sijaitsee Porissa, ja se on lentoaseman suurimpia käyttäjiä.

Välimatkoja merkittäviin suomalaisiin kaupunkeihin:

 Helsinkiin 237 km
 Tampereelle 114 km
 Turkuun 139 km
 Ouluun 501 km
 Lahteen 240 km
 Kuopioon 407 km
 Jyväskylään 262 km
 Lappeenrantaan 388 km
 Rovaniemelle 708 km
 Kotkaan 354 km
 Vaasaan 193 km
 Tornioon 632 km
 Hämeenlinnaan 182 km
 Kuusamoon 721 km

Politiikka
Pori on perinteisesti ollut vasemmistopuolueiden vahvaa kannatusaluetta. Kaupungin vahva vasemmistolaisuus on yhdistetty usein kaupungin identiteettiin teollisuus- ja työläiskaupunkina.Toivonen 2008, s. 171 Esimerkiksi SDP oli 1970-luvulta lähtien pitkälle 2000-luvulle asti kaupungin suurin puolue, joka sai itselleen myös merkittävimmät poliittiset virat.Toivonen 2008, s. 172 Tilanne on alkanut muuttua vasta 2010-luvulla, jolloin perussuomalaiset ovat vieneet merkittävästi kannatusta vasemmistopuolueilta.

 Kaupunginvaltuusto 

pienoiskuva|Kaupungintalossa sijaitsee kaupunginvaltuuston valtuustosali.

Porin kaupunginvaltuustossa on 59 paikkaa. Vuoden 2025 kuntavaaleissa äänestysprosentti oli 51,2 %. Kaudella 2025–2029 suurimmat puolueet ovat SDP (19 paikkaa) ja kokoomus (14 paikkaa). Kaudella 2025–2029 kaupunginvaltuuston puheenjohtajana toimii SDP:n Krista Kiuru. Ensimmäinen varapuheenjohtaja on kokoomuksen Mari Kaunistola, toinen varapuheenjohtaja kesksutan Juha Kantola ja kolmas varapuheenjohtaja kristillisdemokraattien Simo Korpela.

 Pormestarit ja kaupunginjohtajat 
 Pormestarit 

Pietari Matinpoika Kissa 1562–1571
Johan Eilosson 1593–1612
Melker Larsson 1617–1629
Henrik Tomasson 1630–1646
Johan Berndtsson Röper 1646–1650
Lars Larsson 1650–1652
Hans Hansson Gode 1652–1659
Gustaf Henriksson 1659–1671
Gabriel Keckonius 1671–1709
Henrik Elfving 1710–1720
Pehr Ståhlfoot 1721–1749

Nils Gotteleben 1747–1748 (vt.)
Henrik Lidin 1748 (vt.)
Anders Gilberg 1749 (vt.)
Erik Miltopaeus 1749–1750 (vt.)
Lars Sacklén 1750–1791
Karl Mörtengren 1791–1812
Jakob Reinhold Sarin 1808–1812 (vt.)
Kristian Johnsson 1812–1828, 1831
Erland Rosenback 1828–1830 (vt.)
Johan Hertell 1831–1832
Gustaf Henrik Ignatius 1832–1844

Klaus Wahlberg 1844–1859
Abraham Vilhelm Montin 1860–1866
August Herman Alm 1867–1869
Frans Edvard Molander 1870–1896
Johan Arvid Hjorth 1898
Harald Wilhelm von Hellens 1900–1903, 1906–1915
A. E. Caselius 1903–1906
Torsten Malinen 1915–1919
Wilho Rewell 1919–1941
Väinö Hahta 1941–1946

 Kaupunginjohtajat 
Vuodesta 2023 alkaen kaupunginjohtaja valitaan kuuden vuoden määräajaksi.
Frans Härmä 1929–1946
Martti J. Ekblom 1946–1962
Vilho Rantanen 1962 (vt.)
Oiva Kaivola 1963–1969
Heikki Koski 1970–1975
Martti Sinisalmi 1975–2004
Aino-Maija Luukkonen 2004–2022Porin kaupunginjohtaja Aino-Maija Luukkonen jää eläkkeelle Yle 24.1.2022
Lauri Kilkku 2022–2023 (vt.)
Lauri Inna 2023–2029

 Elinkeinoelämä 
pienoiskuva|Tuulivoimapuistoa Porissa.
Porilla on pitkät perinteet teollisuuskaupunkina. Kaupungin asukkaiden työllisyys ja siten myös kaupungin elinvoimaisuus ovat nojanneet pitkälti teollisuuteen. Teollisuuden ansiosta Porin väkiluku kasvoi aikanaan nopeasti ja saavutti huippunsa vuonna 1975, jolloin kaupungissa asui 80 343 ihmistä.Toivonen 2008, s. 13 Rakennemuutoksen seurauksena teollisuuuden tilausmäärät kääntyivät laskuun, mikä johti lopulta myös teollisuustoiminnan vähenemiseen Porissa. Tehtaiden supistaessa tai lopettaessa toimintaansa myös Porin seudun työttömyysluvut kääntyivät merkittävään nousuun. Heikkoa kehitystä vauhditti Porin puuvillatehtaan palo ja lakkauttaminen vuonna 1981 sekä tulitikkutehtaan ja Sampo-Rosenlewin tehtaan lakkauttaminen 1987.Toivonen 2008, s. 18-20

Teollisuuden lähdettyä ja työttömyyden kasvettua Pori on joutunut hakemaan identiteettiään uusiksi. 1980-luvulta lähtien Poriin on yhdistetty lukuisia kielteisiä miellekuvia taantuvana teollisuuskaupunkina, jossa rikollisuus kukoistaa. Kielteisten mielleyhtymien takia Poriin on ollut vaikea saada työvoimaa muualta, sillä Poria ei ole nähty muualla houkuttelevana asuinpaikkana.Toivonen 2008, s. 46

 Työllisyys ja suurimmat työllistäjät 
Työpaikkoja oli 35 216 vuonna 2014. 7 548 muiden kuntien asukasta työskenteli Porissa ja 5 710 porilaista kaupungin ulkopuolella vuonna 2014. Työttömyysaste oli 11,7 % tammikuussa 2022.

Porin suurimmat työnantajat työntekijämäärällä mitattuna vuonna 2016:
 Porin kaupunki (5 136)
 Satakunnan sairaanhoitopiiri (3 599)
 Satakunta-konserni (1 150)
 Enersense International (481)
 Huntsman P&A Finland Oy/Venator (450)
 Technip Offshore Finland Oy (449)
 Sampo-Rosenlew Oy (400)
 Ruskatalojen Palveluyhdistys ry (365)
 Luvata Pori Oy (351)
 Länsirannikon Koulutus Oy (320)
 Satakunnan ammattikorkeakoulu Oy (293)
 Pori Energia (245)
 Aurubis Finland Oy (244)
 Porin ev.lut. seurakuntayhtymä (216)

 Kulttuuri
pienoiskuva|vasen|Porin Teatteri

 Imago ja porilaisuus 
Poriin ja porilaisuuteen yhdistetään usein rosoisuus, koruttomuus ja suorapuheinen käytös.Toivonen 2008, s. 142 Poria pidetään yksioikoisena, totisena ja fyysisenä kaupunkina.Toivonen 2008, s. 103 Porilaisia pidetään usein myös tylyinä ja sisäänpäinkääntyneinä, joihin ulkopaikkakuntalaisen on vaikea tutustua. Toisaalta porilaisuuteen yhdistetään myös periksiantamaton luonne.Toivonen 2008, s. 146-147

Porilaisuus on perinteisesti ollut törmäyskurssilla etenkin raumalaisten kanssa. Taustalla on Porin ja Rauman välinen nokittelu, jossa kaupungit pilkkaavat aina toisiaan. Vastakkainasettelu on perua siitä, kumpi kaupunki on Satakunnan todellinen keskus. Nykyään vastakkainasettelu on pitkälti humoristinen. Muualla Suomessa kaupunkien välinen nokittelu on herättänyt kummastusta.

Porilaisilla on ollut vastakkainasettelua myös muiden satakuntalaisten kanssa. Pori julistautui 1990-luvulla koko Satakunnan maakunnan pääkaupungiksi. Julistus aiheutti närää muissa Satakunnan kunnissa, sillä Pori ei ollut kysynyt muiden kuntien mielipidettä. Pori perusteli päätöstään sillä, että se on maakunnan suurin kaupunki ja elinvoiman keskus.Toivonen 2008, s. 38 

Myös Turun kanssa on ollut vastakkainasettelua. Porissa Turkua kohtaan on koettu katkeruutta siksi, että Lounais-Suomen hallinnolliseksi keskukseksi kasvettuaan Turun nähdään vieneen myös Porin seudun elinvoimaa. Lisäksi samassa Turun ja Porin läänissä oleminen herätti porilaisissa turhautumista. Porilaisia harmitti, että vaikka läänin nimi oli virallisesti Turun ja Porin lääni, läänin tosiasiallinen keskus oli Turku. 1960- ja 1970-luvuilla Porissa oli valloillaan hanke, jonka tavoitteena oli muodostaa Satakunnan maakunnasta erillinen Satakunnan lääni. Hanke ei kuitenkaan koskaan toteutunut.Toivonen 2008, s. 11-12 Toteutuksen esteeksi koitui etenkin se, että sekä Turku että Suomen valtio vastustivat jyrkästi ajatusta läänin jakamisesta. Syynä oli se, ettei Satakuntaa pidetty riittävän elinvoimaisena alueena oman läänin muodostamiseksi.Toivonen 2008, s. 25

 Kaupungin maine 

Poriin yhdistetään usein myös kielteisiä miellekuvia. Kaupungilla on maine taantuvana teollisuuskaupunkina, jossa tapahtuu paljon väkivalta- ja huumerikoksia.Toivonen 2008, s. 8, 20 ja 161 Taloustutkimuksen vuonna 2007 tekemän kyselytutkimuksen mukaan Porin imago oli huonoin Suomen 15. suurimmasta kaupungista.Toivonen 20078, s. 46 Poria ei varsinaisesti vihata, mutta se mielletään takapajuiseksi paikaksi. Valtakunnallisissa kyselyissä on ilmennyt, että ylivoimaisesti suurin osa muualla asuvista suomalaisista ei tiedä Porista muita nähtävyyksiä kuin Yyterin hiekkarannan.Toivonen 2008, s. 121Myös paikalliset ihmiset pitävät Porin mainetta huonona. Silti moni porilainen on sanonut pitävänsä kotikaupungistaan siihen liitetyistä kielteisistä miellekuvista huolimatta.Toivonen 2008, s. 145-146

Porilla on maine myös väkivaltaisena kaupunkina.Toivonen 2008, s. 161 Kaupungin väkivaltaisuus näkyi myös viime vuosikymmenien rikostilastoissa. 2000-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä Porissa tapahtui keskimäärin 80 väkivaltarikosta 10 000 asukasta kohden. Määrä oli korkeampi kuin monessa muussa kaupungissa. Esimerkiksi Espoossa väkivaltarikoksia tehtiin vain 50 vastaavaa asukaslukua kohden. Muualla Suomessa Pori on tullut tunnetuksi myös huumekaupunkina, vaikka huumeidenkäyttö ei tilastojen perusteella ole väkilukuun suhteutettuna yleisempää kuin muualla Suomessa. 

Rikostilastojen perusteella Porissa ei tehdä enemmän rikoksia kuin muissa samansuuruisissa kaupungeissa, mutta väkivalta on tavallista törkeämpää. Vielä 2000-luvun alussa murhan tai tapon yrityksiä ja törkeitä pahoinpitelyitä tehtiin Porissa enemmän kuin muissa samankokoisissa kaupungeissa. Henkirikoksia Porissa tehdään harvoin, mutta niissäkin kaupunki oli pitkään kärkisijoilla. Myös raiskauksissa Pori oli 2000-luvun alkuvuosina kärkisijoilla. Suurin osa väkivaltarikoksista tapahtuu yksityisasunnoissa eikä katuväkivallan riski ole Porissa muita kaupunkia korkeammalla. Silti monet Porissa asuvat tai kaupungissa vierailleet kertovat kokeneensa väkivallan uhkaa kaupungissa liikkuessaan etenkin ilta- ja yöaikaan.Toivonen 2008, s. 163 Poliisin vuonna 2003 tekemän turvallisuustutkimuksen mukaan Porin keskusta koettiin maan pelottavimmaksi paikaksi.Toivonen 2008, s. 167 Monesti tapaukset liittyvät päihteiden tai huumeiden käyttöön.Toivonen 2008, s. 162 

Porin väkivaltaisuudelle on yritetty löytää selittävää tekijää, mutta yksiselitteistä vastausta ilmiölle ei ole osattu nimetä. Syiksi on arvioitu Porin imagoon liittyvää kovuuden ihannointia, kaupungin korkeaa työttömyyttä, etenkin lamavuosina lisääntynyttä päihteidenkäyttöä ja väestön matalaa koulutustasoa. Porissa on aiempien sukupolvien keskuudessa vallinnut myös asenne, jossa väkivalta on nähty oikeutetuksi tietyissä tilanteissa eikä väkivaltaa ole sen takia pidetty ongelmana. Toivonen 2008, s. 164 Kyselyjen perusteella Porissa on perinteisesti suhtauduttu sallivammin myös alkoholin nauttimiseen julkisilla paikoilla, kun muualla se on herättänyt enemmän pahennusta. Porilaisissa työläisperheissä oli monesti myös tapana kasvattaa lapset arvostamaan kovuutta ja fyysistä voimankäyttöä tiukan paikan tullen. Kasvatuksen seurauksena kehittyi väkivaltaan tottuneita ihmisiä, jotka eivät nähneet käytöstä ongelmallisena.Toivonen 2008, s. 166

Kaupungin huono maine on ollut myös päättäjien tiedossa ja Porissa on 2000-luvun puolella panostettu määrätietoisesti töitä väkivalta- ja huumerikollisuuden kitkemiseksi. Kaupungin väkivaltaisen menneisyyden syyksi on arvioitu myös sitä, että Pori alkoi julkisesti vastustaa väkivaltaa vasta 2000-luvulla ja ongelmaa vähäteltiin pitkään. Kaupungissa on viime vuosikymmeninä käynnistetty useita hankkeita kaupungin yleisilmeen ja maineen kohottamiseksi. Hankkeiden seurauksena Porin väkivaltaisuus on vähentynyt ja etenkin julkisilla paikoilla tapahtuvien pahoinpitelyiden määrä on vähentynyt. Myönteinen kehitys ei ole kuitenkaan onnistunut poistamaan kaupungin heikkoa imagoa.Toivonen 2008, s. 35

Porin maine väkivaltaisena huumekaupunkina selittyy osittain myös sillä, että Pori ei yleensä nouse valtakunnallisiin uutisotsikoihin muista aihealueista.

 Murre 
Porin alueella puhutun kielen perustana on Porin murre, joka kuuluu lounaisten välimurteiden ryhmään. Porin murteelle ominaisia ovat sanojen katkominen ja lyhentäminen, n-kirjaimen katoaminen sanan lopusta, diftongien avartumienn, d-kirjaimen korvautuminen r-kirjaimella, persoonapronominit sää ja mää, omalaatuinen imperfekti sekä rajageminaation puuttuminen.

 Tapahtumat 
Porissa on järjestetty vuodesta 1966 lähtien vuosittain Pori Jazz -festivaalit, joka on yksi suurimpia Suomessa järjestettäviä festivaaleja, ja Porissa sekä koko Satakunnassa järjestettävistä tapahtumista tunnetuin. Jazzit sijoittuvat perinteisesti heinäkuulle. Toista suurta kansainvälistä tapahtumaa, kansankulttuurifestivaali Pori Folkia, Porissa puolestaan järjestettiin vuodesta 1999 vuoteen 2014 saakka. Näiden lisäksi Porissa järjestetään myös muun muassa Lainsuojattomat-teatterifestivaalia ja vuodesta 2011 alkaen Kirjurinluodolla on järjestetty kesäisin Porispere-rockfestivaali.

Porissa on järjestetty useita suuria kristillisiä kesätapahtumia. Herättäjäjuhlat on järjestetty Porissa kaksi kertaa: 1962 sekä 1993. Vanhoillislestadiolaisten suviseurat on järjestetty Porissa vuosina 1946 ja 2017. Yhtä aikaa Pori Jazz -tapahtuman kanssa on yli 20 vuoden ajan järjestetty hengellisen musiikin festivaali Kirkkopuistossa Soi.

 Teatteri ja taide 
Teatteritaiteella on Porissa pitkät perinteet, sillä Suomen ensimmäinen suomenkielinen ammattiteatteri aloitti toimintansa juuri Porissa vuonna 1872. Nykyisin tuo teatteri kantaa nimeä Suomen Kansallisteatteri, ja sijaitsee Helsingissä. Tunnetuin Porin nykyisistä teattereista on Porin Teatteri, joka muodostettiin vuonna 1931 kun Porin Näyttämö ja Porin Työväen Teatteri yhdistettiin. Sen lisäksi Porissa on useita muitakin teattereita, kuten Rakastajat-teatteri. Merkittävä toimija on myös Suomen suurin nuorisoteatteri, Porin Teatterinuoret.

Kuvataiteilijoista Porissa on syntynyt Akseli Gallen-Kallela vuonna 1865 ja Elin Danielson-Gambogi vuonna 1861 Noormarkussa. Säveltäjistä Porissa syntyi Selim Palmgren vuonna 1878.

 Museot ja kulttuurikasvatus 
Museotarjonnasta Porissa vastaavat muiden muassa Satakunnan Museo ja Porin taidemuseo. Taidemuseo toiminta aloitettiin vuonna 1979, ja museon kokoelmat koostuivat Maire Gullichsenin (o.s. Ahlström) lahjoittamasta 300 teoksesta. Gullichsenin kokoelma käsitti lähinnä kotimaista modernia taidetta 1910-luvulta lähtien.

Satakuntalaista kulttuuriperintöä vaalii Satakunnan Museon alaisuudessa toimivat Korsmanin talo sekä Rakennuskulttuuritalo Toivo. Satakunnan Museon alaisuudessa toimii niin ikään myös satakuntalaista kosteikkoluontoa esittelevä Luontotalo Arkki.

Porin kaupunginkirjasto toimii myös Satakunnan maakuntakirjastona. Pääkirjaston lisäksi kirjaston toimipisteitä ovat Ahlaisten kirjasto, Käppärän kirjasto, Lavian kirjasto, Nakkilan kirjasto, Noormarkun kirjasto, Pihlavan kirjasto, Reposaaren kirjasto, Ruosniemen kirjasto, Sampolan kirjasto, Satakunnan keskussairaalan kirjasto sekä kirjastoauto. Vuonna 2008 kirjasto vietti perustamisensa 150-vuotisjuhlia.

Pori on tunnettu myös lastenkulttuurista ja monet eri kulttuurialan toimijat suuntaavat toimiaan ja palveluitaan lastenkulttuuriin. Porin lastenkulttuurikeskus – Satakunnan lastenkulttuuriverkosto on aloittanut toimintansa vuonna 2003 ja se kuuluu valtakunnalliseen Taikalamppu -lastenkulttuurikeskusten verkostoon. Keskus koordinoi osaltaan koko Satakunnan alueen lastenkulttuurityötä. Muita lastenkulttuurin merkittäviä toimijoita ovat muun muassa Satakunnan Elävän Kuvan keskus SEKK ja Kulttuuritalo Annankatu 6 eli Annis. Kuvataiteen taiteen perusopetusta antaa Porin lasten ja nuorten kuvataidekoulu ja aikuisille Porin Taidekoulu. Tanssitaiteen perusopetusta antavat Porin Baletti- ja Flamenco-opisto ja Tanssikoulu Liisa Nojonen.

 Musiikki 
Musiikkialan ammatillista koulutusta ja taiteen perusopetusta tarjoaa Palmgren-konservatorio.

Porissa toimii myös sen kaupunginorkesteri Pori Sinfonietta. Itse orkesteritoiminta Porissa alkoi jo vuonna 1877. Sinfonietan konsertit pidetään pääosin vuonna 1999 valmistuneessa Promenadikeskuksessa. Se sijaitsee Porin ydinkeskustassa, pää- ja kävelykatu Yrjönkadun varrella. Se vastaa myös Porin elokuvatarjonnasta, sillä samassa rakennuksessa toimii Finnkinon viisi salia käsittävä elokuvateatteri.

Suosittuja porilaisia yhtyeitä varsinkin 1980-luvulla ovat olleet mm. Dingo, Mamba ja Yö, joka tunnetaan myös ilmiönä Porirock.

Porista on 2000-luvun alkuvuosina kehittynyt yksi Suomen vireimpiä vaihtoehtoisen taiteen keskuksia. Kaupungissa toimii useita maankuuluja vaihtoehtoisia pop- ja rock-yhtyeitä, muutamia vaihtoehtoteattereita, aktiivinen performanssitaideryhmä ja performanssifestivaaleja sekä muuta vaihtoehtoista taideaktivismia järjestävä Taiteilijaseura NYTE.

Vuonna 2008 julkaistu Pori-kirja kuvaa kaupungin lähimenneisyyden kehitystä ja nykypäivää kaunistelemattoman realistisesti.

 Media 

Porissa ilmestyy kolme sanomalehteä. Niistä ylivoimaisesti suurin ja tunnetuin on Satakunnan Kansa, joka on levikiltään maan yhdenneksitoista suurin sanomalehti. Sen mukana on ilmestynyt kesäkuusta 2013 asti torstaisin Porilaine-niminen viikkolehti, kun entinen Porin Sanomat fuusioitiin Satakunnan Kansaan.Levikintarkastus Kaksi muuta lehteä ovat sosialidemokraattinen Uusi Aika ja Vasemmistoliiton äänenkannattaja Satakunnan Työ. Ne ovat 2000-luvulla joutuneet taloudellisen tilanteensa johdosta supistamaan ilmestymisensä yhteen kertaan viikossa ja Satakunnan Työ muuttui verkkolehdeksi vuonna 2016. Näiden lisäksi vuonna 2009 lakkautettu keskustalainen sanomalehti Lalli ilmestyi viimeiset vuotensa Porissa. Kaupungin viimeinen ruotsinkielinen lehti Björneborgs Tidning lopetti ilmestymisensä vuonna 1965.

Porissa julkaistaan myös kahta ilmaisjakelulehteä. Satakunnan Viikko ja Uusi Pori ilmestyvät kerran viikossa. Pihlavan kaupunginosassa ilmestyy ilmaisjakelulehti Meriporilainen ja vuonna 2010 Poriin liitetyssä Noormarkun kunnassa kerran viikossa ilmestyvä Luoteisväylä. Lisäksi Porin ylioppilasyhdistys Pointer ry julkaisee ilmaisjakeluna Porin ylioppilaslehti Pointtiawww.porinylioppilaslehti.com/info. Viitattu 03.04.2014.

Yleisradiolla on Porissa oma aluetoimitus, Yle Pori, joka tekee uutisia ja ohjelmaa niin alueellisiin kuin valtakunnallisiin lähetyksiin televisioon, radioon ja nettiin. Se on yksi Radio Suomen maakuntaradioista.YLE/alueet Radio Pori puolestaan on yksi maan vanhimmista paikallisradioista.Radiomedia.fi Se aloitti lähetyksensä joulukuussa 1985. Paikallisradio Eazy 101 toimi vuosina 2012–2015."Radio Eazy 101 aloitti lähetykset" Eazy 101 12.1.2012

 Urheilu 
pienoiskuva|Isomäki Areena
pienoiskuva|Porin stadion

Porissa toimii Suomen vanhin urheiluseura, vuonna 1856 perustettu purjehdusseura Segelföreningen i Björneborg (BSF). Se perustettiin talvimyrskyn keskellä Porissa 26. tammikuuta 1856. Sen kotisatama sijaitsee Mäntyluodon kaupunginosassa, Kallon saarella.

Jääkiekon SM-liigassa Poria edustaa Porin Ässät. Se on voittanut Suomen mestaruuden kolme kertaa; vuosina 1971, 1978 ja 2013. Hopeaa Ässät on saavuttanut vuosina 1979, 1980, 1984 ja 2006. Se perustettiin vuonna 1967, kun vuonna 1965 mestaruuden voittanut Porin Karhut ja 1967 mestaruutta juhlinut Rosenlewin Urheilijat -38 yhdistettiin. Ässien jäähallina toimii 6350-paikkainen Isomäki Areena, joka alun perin vuonna 1964 rakennettiin tekojääradaksi. Se katettiin vuonna 1971.

Porissa toimii myös vuonna 2000 perustettu jääkiekkoseura Karhu HT, ja sen kotihallina on Isomäki Areena.

Jalkapallossa Poria on edustanut menestyksekkäimmin 1934 nimellä Porin Pallo-Toverit perustettu ja uuden nimen 1990-luvun alussa saanut FC Jazz, joka on voittanut Veikkausliigan mestaruuden kaksi kertaa, vuosina 1993 ja 1996. Seuran edustusjoukkue hakeutui konkurssiin vuonna 2005. Seura tiputettiin kuudennelle sarjatasolle konkurssin jälkeen, mutta se on noussut sieltä vuosikymmenen aikana takaisin suomalaiselle jalkapallokartalle. Nykyisin FC Jazz pelaa Ykkösessä. Muita toimivia porilaisjoukkueita ovat PoPa, Musan Salama ja Toejoen Veikot. Musan Salama nousi kauden 2018 päätteeksi Ykköseen ja on siten korkeimmalla sarjatasolla pelaava miesten jalkapallojoukkue Porissa. Rosenlewin Urheilijat -38 sai vuonna 1959 mestaruussarjassa hopeaa. Naisjalkapalloilua Porissa edustaa Nice Futis. Porin stadion on vuodesta 1964 toiminut porilaisen jalkapallon päänäyttämönä. Talviharjoittelupaikoista tärkein on puolestaan Karhuhalli.

Yleisurheilussa Poria edustavat nykyään Porin Yleisurheilu ja kuntaliitoksessa porilaisseuraksi tullut Noormarkun Nopsa. Molemmilla seuroilla on useita nuorten tasolla menestyneitä urheilijoita ja muutamia SM-tason urheilijoitakin. Ympärivuotiset harjoittelumahdollisuudet ovat myös yleisurheilijoilla loistavat Karhuhallin ansiosta.

Kylpylätasoiseksi kutsuttu Porin keskustan uimahalli valmistui vuonna 2011 ja siellä harjoittelevat Matti Mattssonin edustama Porin Uimaseura sekä menestynyt vesipalloseura Porin Sentterit.

Muita porilaisia urheiluseuroja ovat muun muassa pesäpallojoukkue Pesäkarhut, salibandyjoukkue FBT Karhut, kaukalopallojoukkue Porin Kärpät, jalkapallojoukkue Pihlavan Työväen Urheilijat, jääpallojoukkue Narukerä, Porin Uimaseura, amerikkalaista jalkapalloa pelaava Pori Bears, lentopallojoukkue Pori Lentis, Porin Kendoseura Dai Kuma Ken Kai, Koiviston Isku, voimistelu-/cheerleading-/jumppaseura Liikuntaseura Pori, vesipalloseura Sentterit, ulkoilua edistävä Porin Latu ja cheerleadingseura Porin Cheerleading Akatemia.

 Tutustumiskohteita 

 Rakennuksia 
 Cygnaeuksen koulu
 Juseliuksen mausoleumi
 Porin kauppahalli
 Porin kaupungintalo
 Porin lentoasema
 Porin linja-autoasema
 Porin Puuvilla
 Porin raatihuone
 Porin rautatieasema
 Porin Teatteri
 Villa Mairea
 Vanhakartano
 Paikkoja 
 Ahlainen
 Eteläranta
 Kallo
 Kirjurinluoto
 Noormarkun ruukki
 Porin kauppatori
 Porin stadion
 Isomäen urheilukeskus
 Reposaari
 Yyteri

 Museoita 
 Luontotalo Arkki
 Porin taidemuseo
 Rosenlew-museo
 Satakunnan Museo

 Ystävyyskaupungit

  Sundsvall, Ruotsi, vuodesta 1940
  Sønderborg, Tanska, vuodesta 1952
  Porsgrunn, Norja, vuodesta 1956
  Riika, Latvia, vuodesta 1965
  Bremerhaven, Saksa, vuodesta 1967
  Stralsund, Saksa, vuodesta 1968
  Eger, Unkari, vuodesta 1973
  Kołobrzeg, Puola, vuodesta 1975
  Mâcon, Ranska, vuodesta 1990
Lähde: 

 Katso myös 
 Luettelo tunnetuista porilaisista
 Luettelo Porin patsaista ja muistomerkeistä
 :Luokka:Porin nähtävyydet
 :Luokka:Porin kirkkorakennukset

 Huomiot 

 Lähteet 
 Lehto, Marja-Liisa – Järvinen, Ilari: Deus Protector Noster. Satakunnan Museo 1998.
 Seppälä, Aarne – Tokila, Heikki: Porin puolen kirja. Otava 1986.


 Viitteet

 Aiheesta muualla 

 Porin kaupunki.
 Porin avainluvut. Tilastokeskus.


*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit