Harkova

Harkova () on Ukrainan toiseksi suurin kaupunki ja Koillis-Ukrainassa sijaitsevan Harkovan alueen hallintokaupunki. Vuoden 2022 alussa Harkovan kaupungin väkiluvuksi arvioitiin 1 421 125 asukasta.

Harkova on yksi Ukrainan tärkeimmistä rautatie- ja tieliikennekeskuksista. Kaupunki on myös merkittävä teollisuuskeskus. Alueella sijaitsee esimerkiksi puolustusvälineteollisuutta, ja siellä valmistetaan muun muassa panssarivaunuja ja lentokoneita. Harkova on myös yksi Ukrainan kulttuurin ja koulutuksen keskuksista.

 Historia 
Harkovan kaupunki perustettiin vuosien 1654–1655 välisenä aikana, kun ukrainalaiset kasakat rakensivat linnoituksen Lopan- ja H’arkiv-jokien viereiselle tasangolle. Linnake oli venäläisten alaisuudessa, mutta kasakoilla oli laaja itsehallinto-oikeus. Seuraavan vuosisadan aikana viljavalle ja hedelmälliselle paikalle perustettu kaupunki kasvoi nopeasti ja siitä tuli alueen virallinen keskus vuonna 1732. Pienestä puolustuslinnakkeesta kasvoi kaupan keskus ja tärkeä liikenteen solmukohta.

Harkovan yliopisto perustettiin vuonna 1805. Kaupunki kasvoi 1800-luvun lopulla Donetskin hiilikenttien ja Kryvyi Rihin rautamalmin ansiosta raskaan teollisuuden keskukseksi.Otavan Suuri Ensyklopedia, Hakemisto-osa 1. Otava 1982, s. 8523 Siitä tuli myös yksi alueen merkittävimmistä koulutus- ja yliopistokaupungeista. 

Neuvostoliiton ajan alkuvuodet
Harkova oli itsenäisen Ukrainan kansantasavallan pääkaupunki vuosina 1917–1921 ja Neuvostoliiton alkuaikoina Ukrainan sosialistisen neuvostotasavallan pääkaupunki vuosina 1921–1934. 

1920-luvulta lähtien alueella noudatettiin ukrainisaatiopolitiikkaa, ja keskushallinto edisti ukrainalaisten muuttamista alueelle. Aiemmin monikulttuurisesta kaupungista tuli väestörakenteeltaan vähitellen yhä ukrainalaisempi. Ukrainisaatio päättyi Stalinin vainojen aikaan 1930-luvun alussa. Vuosina 1932–1933 Stalinin ajan politiikkaa seurannut holodomor-nälänhätä ajoi ihmisiä maaseudulta kaupunkiin, mutta monet myös menehtyivät. Harkovaa pyrittiin venäläistämään, ja vuonna 1934 Kiovasta tehtiin Ukrainan sosialistisen neuvostotasavallan pääkaupunki Harkovan sijasta.

Toinen maailmansota
Toisessa maailmansodassa natsi-Saksa valloitti kaupungin ensimmäisessä Harkovan taistelussa lokakuussa 1941. Kaupunki oli saksalaisten hallussa 22 kuukautta. Toinen Harkovan taistelu oli puna-armeijan yritys valloittaa se takaisin helmikuussa 1943, mutta saksalaiset ottivat sen jälleen itselleen keväällä (kolmas Harkovan taistelu), kunnes puna-armeija valloitti kaupungin lopullisesti neljännessä Harkovan taistelussa 23. elokuuta 1943. On arvioitu, että pelkästään saksalaisten hallintoaikana tapettiin 100 000 kaupungin asukasta ja 60 000 harkovalaista siirrettiin pakkotöihin Saksaan.

 Venäjän hyökkäys 2022 

Harkovan hallinnasta on käyty tuhoisaa taistelua Venäjän ja Ukrainan asevoimien välillä sen jälkeen, kun Venäjä hyökkäsi Ukrainaan 24. helmikuuta 2022.

Kevällä 2024 Venäjä lisäsi jällen ohjus-, liitopommi- ja räjähdelennokki-iskujaan Harkovaa kohtaan. Ajatushautomo ISW:n mukaan Venäjä pyrkisi siviilikohteisiin tekemillä sotilaallisilla täsmäaseiskuillaan ajamaan asukkaita pois suurkaupungista.

Väestö ja kaupunkipiirit
Oheinen taulukko kuvaa Harkovan kaupungin asukasluvun kehitystä virallisten väestönlaskentojen tai muiden tilastojen (1840, 2013, 2022) perusteella.

Asukasluvun kehitys
 Vuosi 1811 1840 1863 1897 1914 1931 1959 1970 1979 1989 2001(pyöristetty) 2013(arvio) 2022(arvio) Väkiluku             

Kaupunkipiirit

Harkovan kaupunki jakautuu yhdeksään kaupunkipiiriin. Vuonna 2016 useamman piirin nimi muutettiin osana Ukrainan pyrkimystä luopua kommunismiin viittaavista paikannimistä. Venäjän hyökkäyssodan aikana, toukokuussa 2022 aiempi Moskovan piiri uudelleennimettiin Saltivkan piiriksi.

pienoiskuva|300px|Harkovan kaupunkipiirit.

 H’olodna Horan piiri
 Ševtšenkon piiri
 Kiovan piiri
 Saltivkan piiri
 Nemyšljan piiri
 Teollisuuspiiri
 Slobodan piiri
 Osnovan piiri
 Nova Bavarijan piiri

 Koulutus
Harkova on Kiovan ohella Ukrainan tärkein koulutuskeskus. Tunnettuja Harkovassa sijaitsevia kansallisia yliopistoja ovat muun muassa Harkovan kansallinen yliopisto, Harkovan polytekninen instituutti, Harkovan kansallinen lääketieteellinen yliopisto, Harkovan kansallinen radioelektroniikan yliopisto ja kansallinen yliopisto "Jaroslav Viisaan oikeustieteellinen akatemia" sekä Harkovan kansallinen kasvatustieteellinen yliopisto.Ranking web of universities - Ukraine webometrics.info, viitattu 2.6.2014  

 Talous 
Harkovasta tuli jo Neuvostoliiton aikana Ukrainan merkittävin teollisuuskeskus. Vuonna 2001 teollisuus työllisti noin 600 000 asukasta. Kaupungissa valmistetaan esimerkiksi traktoreita, ilmastointilaitteita, televisioita, pölynimureita ja kameroita, mutta myös esimerkiksi ydinteollisuudessa ja energiatuotannossa tarvittavia turbiineja. Kaupungissa on myös merkittävää puolustus- ja lentokoneteollisuutta. 

Kaupungissa on yli 450 erilaista teollisuusyritystä, joista merkittävimpiä ovat yli 2,5 miljoonaa traktoria valmistanut Harkovan traktoritehdas (toiminta hiipunut 2010-luvulla), Malyševin tehdas, jossa on valmistettu esimerkiksi vetureita ja panssarivaunuja, Harkovan lentokonetehdas ja Turboatomin turbiinitehdas, jossa valmistetaan ydinvoimaloiden osia. Raskaan koneteollisuuden lisäksi Harkovassa on myös elektroniikka-, lääke-, muovi-, kemikaali- ja kosmetiikkateollisuutta sekä rakennus-, painoala- ja elintarviketeollisuutta.

 Liikenne
Kaupunki on Itä-Ukrainan liikenteellisiä keskuksia. Junayhteydet Harkovan rautatieasemalta Kiovaan ja muualle Ukrainaan, läntiseen Eurooppaan ja Venäjälle ovat hyvät. Kaupungin kautta kulkee Kiovasta Venäjän Rostovin alueen rajalle jatkuva valtatie M03 (osa eurooppatietä E40). Pohjoisesta Venäjän rajalta saapuu puolestaan valtatie M18 ja tämä eurooppatie E105 jatkaa etelään Dnepropetrovskin kautta Krimin niemimaan Sevastopoliin valtatienä M18. Kaupunkia ja Harkovan aluetta palvelee myös kansainvälinen Harkovan lentoasema. Harkovan metroverkon pituus on 35 kilometriä ja siinä on 28 asemaa. Kaupungin sisäistä liikennettä välittävät myös raitiovaunut.


 Harkovaan liittyviä suomalaisia 
Carl Henrik Klick (1753–1808), upseeri, tunnettu osallistumisestaan Anjalan liittoon, kuollut Harkovassa.
Knut Stjernvall (1819–1899), toimiessaan Venäjän valtion ja yksityisten rautateiden kenraalitarkastajana läsnä  onnettomuudessa Harkovan ulkopuolella 29. lokakuuta 1888.
Frans Edvard Edelheim (1848–1909), rautatienrakentaja mm. Harkovassa.
Eva Hortensia Synnerberg (1856–1920), oopperalaulaja ja lauluprofessori Venäjän valtion konservatoriossa Harkovassa; kuollut Harkovassa.
Eugen Schauman (1875–1904), virkamies ja sortovuosien aktivisti, joka ampui vuonna 1904 Suomen kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikovin; syntynyt Harkovassa.
Gustaf Mannerheim (1867–1951), Suomen valtionpäämies kahteen otteeseen, Suomen ylipäällikkö kaikissa sodissa vuoteen 1945 saakka, opiskeli venäjää Harkovassa.

Lähteet

 Aiheesta muualla

Svitlana Potapenko: What Makes Kharkiv Ukrainian (23.11.2014)  (ukrainianweek.com)


*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit