Ilomantsi

pienoiskuva|Pyhän profeetta Elian kirkko

Ilomantsi (karjalaksi Il'mančihttp://onomastics.ru/sites/default/files/VO_2013_1%2814%29/Kuzmin%20Onomastics_2013_1%2814%29-2.pdf tai Ilomančči; ) on Suomen kunta, joka sijaitsee Pohjois-Karjalassa. Ilomantsi on Suomen ja Euroopan unionin manneralueen itäisin kunta. Kunnan asukasluku on  henkeä, ja sen naapurikunnat ovat Joensuu ja Lieksa.

Ilomantsi-nimi pohjautuu kantasaamen ylimmäistä tarkoittavaan sanaan, ja nimen taustalla on kirkonkylässä sijaitseva Ilomantsinjärvi, jonka on katsottu olevan vesistönsä ylimmäinen järvi.

Ilomantsin asukkaista 17,4 prosenttia kuuluu ortodoksiseen kirkkoon. Ilomantsi on siis prosentuaalisesti Suomen ortodoksisin kunta.

Kunnanjohtajana on toiminut vuoden 2017 joulukuusta Marjut Ahokas.

 Maantiede 
Ilomantsin pinta-ala on  km², josta  km² on vesistöjä. Talvisodan 1940 päättäneen Moskovan rauhan myötä Ilomantsin pinta-alasta 1 489 km² kuului Neuvostoliitolle luovutettuihin alueisiin. Väestötiheys on 2,2 asukasta/km². Ilomantsissa sijaitsee Euroopan unionin manneralueen itäisin piste Virmajärvi. Kunnan alueella sijaitsee Koitere, joka on pinta-alaltaan Suomen 26. suurin järvi.

Ilomantsissa sijaitsevia luonnonsuojelualueita ovat muun muassa Petkeljärven kansallispuisto, Patvinsuon kansallispuisto ja Koivusuon luonnonpuisto.

 Kylät 
Ahvenjärvi, Hattuvaara, Haukivaara, Huhmarisvaara, Huhus, Iknonvaara, Ilaja, Ilomantsi, Issakka, Kakkaravaara, Kakonaho, Kirvesvaara, Kivilahti, Kivilampi, Kokkokangas, Kontiovaara, Korentovaara, Kuolismaa, Kuuksenvaara, Käenkoski, Köpönvaara, Lapinniemi, Lapiovaara, Lehtovaara, Liusvaara, Lokanlahti, Longonvaara, Lutikkavaara, Maukkula, Marjovaara, Mekrijärvi, Melanselkä, Mutalahti, Möhkö, Naarvansalo, Nehvonniemi, Nuorajärvi, Ontronvaara, Ostronsaari, Paavonvaara, Pallosenvaara, Patrikka, Pihlajavaara, Piilovaara, Putkela, Ryökkylä, Siitarinvaara, Sonkaja, Tokrajärvi, Tykkylänvaara, Tyrjänsaari, Viitavaara, Vuottoniemi (osa kylistä luovutettiin Neuvostoliitolle 1944) ja Mäkikylät, joka on Maukkulan, Issakan ja Paavonvaaran yhteistoiminta-alue.

 Pogosta 
Ilomantsin kirkonkylä tunnetaan Pogostana. Siitä on tullut myös koko Ilomantsin synonyymi.
Pogosta-sana elää muun muassa paikallislehti Pogostan Sanomien ja maan suurimpiin laturetkiin kuuluvan Pogostan hiihdon nimessä. Pogostantauti on ihmiseen hyttysistä leviävä virus, joka löydettiin Ilomantsista.

 Historia 
Ilomantsi on alueensa vanhin pitäjä. Sitä verotettiin Novgorodista jo 1400-luvulla. Se oli levotonta rajaseutua. Alueella harjoitettiin kaskitaloutta, kunnes 1800-luvun suurten kuolonvuosien jälkeen siirryttiin peltoviljelyyn ja karjanhoitoon. Möhkön ruukki toi vaurautta 1800-luvun loppupuoliskolla. Sen jälkeen alkoivat savotat ja raaka-aineen hankinta Enso-Gutzeitille.

Toinen maailmansota koetteli Ilomantsia kovasti, lähes viisisataa ilomantsilaista sai surmansa. Ilomantsin alueella käytiin taisteluita sekä talvisodassa että jatkosodassa, ja kunnan alueella on useita näihin taisteluihin liittyviä muistomerkkejä. Jatkosodan aikana kunnan itäosien väestö evakuoitiin Savoon. Sadat menettivät jatkosodan takia kotinsa.

Osassa kunnan itäosia, jotka luovutettiin Neuvostoliitolle, puhuttiin perinteisesti karjalan kielen varsinaiskarjalaa, tarkemmin eteläkarjalaa.

 Väestönkehitys 
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.

Taajamat
Vuoden 2017 lopussa Ilomantsissa oli 5 128 asukasta, joista 2 758 asui taajamassa, 2 324 haja-asutusalueilla ja 46:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Ilomantsin taajama-aste on 54,3 %. Kunnassa on vain yksi taajama, Ilomantsin kirkonkylä.

 Palvelut 
 Koulutus  
Ilomantsissa esi- ja perusopetus keskitetään lukuvuodesta 2020–2021 alkaen Pogostan kouluun (luokka-asteiden 0–9 yhtenäiskoulu), ja kunta sulkee kolme viimeistä kyläkouluansa (Hatun, Iknonvaaran ja Lylykosken koulut) elokuuhun 2020 mennessä. Toisen asteen yleissivistävää koulutusta annetaan Ilomantsin lukiossa.

 Kulttuuri 
Kirjastopalveluja tarjotaan muun muassa Ilomantsin pääkirjaston, kirjastoauton sekä Vaara-kirjastojen verkkopalvelujen ja muiden toimipisteiden välityksellä.

 Terveysasema 
Ilomantsin terveysasema tarjoaa arkipäivisin perusterveydenhoidon palveluja. Terveysasema on osa Siun soten tarjontaa.

Seurakunnat
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Ilomantsissa on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
 Ilomantsin seurakunta

Itsenäisenä helluntaiseurakuntana Ilomantsissa toimii Ilomantsin helluntaiseurakunta.

Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Ilomantsin alueella toimii Joensuun ortodoksiseen seurakuntaan kuuluva Ilomantsin kappeliseurakunta.https://ort.fi/seurakunnat-hiippakunnat-ja-luostarit/seurakunnat/ilomantsin-ortodoksinen-seurakunta 

 Kaivannaisteollisuus 
Hattuvaaran Pampalossa on kultaesiintymä, jonka omistaa ruotsalaisen Endomines AB:n tytäryhtiö Endomines Oy. Yhtiö käynnisti vuonna 2007 tutkimuskairaukset. Pampalon kultakaivoksen tuotanto alkoi helmikuussa 2011. Lisäksi Ilomantsissa louhitaan mustakiveä lähinnä hautakiviksi.

 Liikenne 
Ilomantsiin johtaa Joensuusta kantatie 74. Rajan pinnassa kulkee Runon ja Rajan tie.

Joensuu–Ilomantsi-rata valmistui kokonaisuudessaan vuonna 1967. Henkilöliikenne rataosalla lakkautettiin vuonna 1969. Nykyisin rataosalla on ainoastaan tavaraliikennettä.

 Nähtävyydet 
 Ilomantsin ortodoksinen kirkko
 Luterilainen ”kuvakirkko”
 Katri Vala Kulttuurikeskus
 Kivilahden rajaseutukirkko
 Mekrijärven tutkimusasema
 Möhkö
 Naarvan asesepän paja
 Naarvan rajaseutukirkko
 Parppeinvaaran runokylä ja Runonlaulajan Pirtti
 Patvinsuon kansallispuisto
 Petkeljärven kansallispuisto ja sodanaikaiset taistelupaikat
 Taistelijan talo

Ruokakulttuuri
Ilomantsin pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla vatruskat, sienisalaatti, tsupukat eli ohukaiset, kiesa (kaura- tai ruisjauhosta valmistettu suuruste) ja lakat.

 Muuta 
Kunnassa sijaitsee Rajavartiolaitoksen Hiienvaaran harjoitus- ja ampuma-alue Koitereen lähistöllä sekä Itä-Suomen Huoltorykmentin alainen varastoalue.

 Tunnettuja ilomantsilaisia 
 Irinja Arhipoff eli Iro Arhipo, runonlaulaja ja itkuvirsien taitaja
 Immo Eronen, jalkapalloilija
 Hannu Hoskonen, kansanedustaja
 Jari Jolkkonen, piispa
 Johannes Karhapää (Johannes Sonkajanrantalainen), kansanvalistaja
 Stepan Karhapää, runonlaulaja
 Martta Kuikka, kalevalaisten itkuvirsien laulaja
 Mateli Kuivalatar (oik. Magdaleena Ikonen), runonlaulaja
 Pietari Kurvinen, lähetyssaarnaaja
 Hilkka Kuusela, Pogostan Hilkka, Pogostan Sanomien päätoimittaja
 Maj-Lis Könönen, iskelmämuusikko ja lauluntekijä
 Konsta Laakso, näyttelijä
 Liisa Matveinen, kansanmuusikko
 Onni Määttänen, Mannerheim-ristin ritari
 Erkki Niemi, kauppaneuvos
 Heimo Rautava, eräkirjailija
 Henrik Renqvist, rukoilevaisliikkeen perustaja
 G. A. Serlachius, puunjalostusteollisuuden pioneeri, Gösta Serlachiuksen isä
 Simana Sissonen, runonlaulaja
 Katri Vala, runoilija
 Kaisa Varis, hiihtäjä

 Katso myös 
 Jatkosodan taistelut Ilomantsissa
 Luettelo Ilomantsin julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

 Lähteet 

 Kirjallisuutta 
 Seppo Knuuttila; Helmi Järviluoma; Anne Logrén; Risto Turunen (toim.): Syrjäseudun idea. Kulttuurianalyysejä Ilomantsista. SKS, 2012.

 Aiheesta muualla 

 Ilomantsin kunnan kotisivu
 Ilomantsin sotahistoria
 Suomen ortodoksinen kirkko – Ilomantsin seurakunnan alueella olevat kirkot ja pyhäköt 
 Ylen Elävä arkisto – Metsien kätköissä Pogostalla 1964
 Runolaulajan Pirtti Parppeinvaaran Runokylässä 
 Mäkikylät 
  (selostus mm. Ilomantsi-nimen merkityksestä)
 Tilastokeskus – Ilomantsin avainluvut

*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit