Mutoskoop

Mutoskoop (kr. muto, "muutuvalt" + skopeõ, "näen"), ka kinora, foolioskoop ehk pöidlakino jm. Pöidlakino mehhaniseeritud vorm, mis koosneb kuni 1000 komponentpildist. Pildid on kinnitatud sarnaselt ketasharja harjastele ringikujulisele trumlile, vaatamisseade tungib otsapidi nende vahele ja piltide vahetus toimub vaatekasti külge kinnitatud vändakese abil. Võimalus motiivide liikumisfaase kontinuaalselt altereerida lubas mutoskoobi abil luua liikumisaistingu. Mutoskoopi arendati tihedas konkurentsis Thomas Alva Edisoni (1847-1931) kinetoskoobiga. 1894 võttis mutoskoobile patendi Herman Casler (1867-1939), neid hakati paigaldama avalikesse kohtadesse nagu hasartmangusaalidesse, raudteejaamadesse, kaubamajadesse jm. Aasta hiljem hakkas ka New Yorgis tegutsema American Mutoscope and Biograph Company, mis selliseid seadmeid tootis. Järgmistel aastatel rajati sarnased ettevõtted Euroopasse (1898 Saksamaale) ja Lõuna-Aafrikasse. 20. saj alguseks oli avalikesse kohtadesse paigaldatud juba u 500 mutoskoopi. Mutoskoobi jaoks tehti pilte spetsiaalse kaamera ehk mutograafi abil, mis töötas elektrimootoriga ja kasutas 7cm laiust perforeeritud paberalusel filmimaterjali. Filmist tehti hiljem kontaktkoopiad ja neid demonstreeriti mutoskoopides. Mõned aastad hiljem sai niisuguseid materjale demonstreerida juba projektsioonidena suuremale rahvahulgale. 1905 hakkas Saksamaal mutoskoope tootma šokolaadivabrikant Stollwerck, 1906 poolitati ja perforeeriti senine laifilm ja nende demonstratsioonid hakkasid toimuma kinosaalides. Mutoskoobid olid kasutusel kuni 1970. aastateni välja, hilisemas ajaloos kasutati neid laatadel jm.

Kategooria:Fotograafia