Eristav argumendi markeerimine

Eristav argumendi markeerimine (ingl differential argument marking ehk DAM) on keeleteaduses nähtus, kus öeldise ühe ja sama grammatilise funktsiooniga argumenti (näiteks alust või sihitist) märgitakse erineval viisil, sõltuvalt muudest asjaoludest kui argumendi roll ise. Nendeks asjaoludeks võib olla näiteks argumendi elusus (ingl animacy), referendi tuntus või loendatavus, samuti grammatilised kategooriad nagu sugu, kõneliik või kuulumine ühesse või teisesse käändkonda. 

Eesti keele tavaline näide on täis- ja osasihitise eristav markeerimine tulenevalt sündmuse või objekti piiritletusest: Mehed ehitasid endale suvilad on piiritletud, ehitustegevus lõppenud ja suvilad valmis; Mehed ehitasid endale suvilaid on aga piiritlemata. Eristav markeerimine võib esineda käänete abil, nii nagu eesti keeles, aga ka eessõnade, verbiga ühildumise või muude grammatiliste vahendite kaudu. 

 Eristava markeerimise tüüpe 
Eristatavat markeerimist saab jagada tüüpideks, sõltuvalt argumendi grammatilisest funktsioonist ja/või semantilisest rollist:

 Eristav subjekti markeerimine (DSM),
 Eristav objekti markeerimine (DOM),
 Eristav agendi markeerimine / Valikuline ergatiivne markeerimine,
 Eristav saaja markeerimine,
 Eristav teema markeerimine.

 Eesti keel 

 Eristav subjekti markeerimine 
Eristav subjekti markeerimine seisneb eesti keeles täis- ja osaaluse vaheldumises. Nimetavas käändes täisalus on markeerimata ja verb ühildub sellega arvus ja isikus. Osaalust markeeritakse osastava käändega ja verb jääb ainsuse kolmandasse isikusse. Osaalust esineb eelkõige olemasolu- ja omajalausetes, samuti eitava kõneliigi puhul. Näiteks lauses Mul ei ole eesmärki. Kui lausekonstruktsioon võimaldab nii täis- kui osaalust, oleneb aluse markeeritus eelkõige viidatu kvantitatiivsest piiritletusest. Piiritletud referendid, nagu näiteks asjasõnad, on alati nimetavas käändes, nende referent ei ole jaotatav ja nad märgivad konkreetseid loendatavaid objekte või piiritletud objektikogumeid, näiteks Autos istus vanem naine, aga mitte *Autos istus vanemat naist. Kvantitatiivselt piiritlemata on aga näiteks ainesõnad, mida ei ole võimalik loendada ja seetõttu ka mitmusesse panna. Nende puhul eristatakse täis- ja osaaluse vaheldumisega referendi terviklikkust: Pudelis on vesi/vett.

 Eristav objekti markeerimine 
Eesti keeles markeeritakse osasihitist osastava käändega ja täissihitis on nimetavas või omastavas. Täissihitis esineb juhul kui lause on 1) jaatavas kõneliigis ja 2) aspekti poolest piiritletud (ehk tegevusel on selge lõpp), ja 3) sihitisega viidatav referent on kvantitatiivselt piiritletud (näiteks asjasõna korral): Juhataja jättis koosoleku ära. Kui aga vähemalt üks kolmest tingimusest on täitmata, esineb osasihitis, näiteks Jüri luges raamatut, kus aspekt on piiritlemata; lausest saadud info põhjal pole võimalik öelda, kas Jüri ka raamatu läbi luges.

 Läti keel 
Läti keele debitiivis ehk kohustatust väljendavas kõneviisis markeeritakse akusatiiviga sihitise rollis isikuline asesõna, mis viitab kõneakti osalisele. Sihitis, mis viitab kellelegi kolmandale, on nimetavas käändes:

a. Tev          (ir)                jā-ciena              mani

sina.DAT  (AUX.PRS.3)  DEB-austama      mina.ACC

'Sul on vaja mind austada' ('Sul tuleb minu vastu austust üles näidata')

b. Tev           (ir)                 jā-ciena             viņš/māte/valsts

sina.DAT  (AUX.PRS.3)   DEB-austama     tema.MASC.NOM/ema.NOM/riik.NOM

'Sul tuleb teda/ema/riiki austada' ('Sa pead tema/ema/riigi vastu austust üles näitama')

Kategooria:Keeleteadus