Vello Kits

Vello Kits (sündinud 11. detsembril 1937 Valgamaal Helme vallas Võndi talus) on eesti insener, konstruktor ja tehnoloog. 

Tema töödest märkimisväärse osa moodustavad võidusõidu- ja kartautode Estonia konstruktsioonid, Nõukogude Liidu esimeste hübriid- ja esisillaveoliste sõidukite arendus ning mitmed teadusasutustes kasutusele võetud eksimeerlaserite ja mõõteaparatuuride lahendused.

Elulugu
Lapsepõlv ja haridus
Vello Kits sündis Helme vallas Võndi talus Johannes ja Ida Kitse peres. Tema isa võitles Vabadussõjas Viljandi Kooliõpilaste Pataljonis. 1930. aastatel arendas perekond Võndi talu eeskujulikult välja, kuid Teine maailmasõda katkestas edasised plaanid. Saksa okupatsiooni ajal töötas talus vene sõjavang, mistõttu pere tembeldati hiljem kulakuteks. Küüditamisest pääseti dr. Bergmanni tõendi põhjal, mis kinnitas isa töövõimetust.

Pärast sõda panid vanemad suurt rõhku laste haridusele. Kits õppis Patküla 7-klassilises koolis (1946–1953), jätkas õpinguid Tõrva Keskkoolis (1953–1957) ja Tallinna Polütehnilises Instituudis (1957–1962), mille lõpetas autode erialal cum laude.

Lisaks läbis ta täienduskoolitusi Üleliidulises Standardiseerimise Instituudis (1975) ning Juhtide Kvalifikatsiooni Tõstmise Instituudis (1980 ja 1983).

Töökäik
1961–1965 töötas Vello Kits konstruktorina Tallinna Autoremondi Katsetehases. Seal koostas Kits tööjoonised võidusõiduautole Estonia 3 ja viis läbi tugevusarvutused. Ta osales ka võidusõidu- ja kartautode Estonia 12, Estonia K1 ja Estonia K2 ning mitmesuguste remondi- ja hooldusseadmete loomisel. Kits konstrueeris Eesti esimese kartauto, mis võitis oma esimesel võistlusel Tallinnas lätlaste vastu esikoha. Ta arendas võidusõiduautode seeriatootmist ja määrati peagi tehase peakonstruktoriks.Roman Bertelov. Läbi elu: meenutusi olnust. Tallinn: SE&JS, 2005. Lk 171.

1964. aastal kutsus Roman Bertelov, kes pidas Kitse andekaks inseneriks ja oma lähemaks mõttekaaslaseks, ta looma ETKVL-i Autobaasi tehnikaosakonda. Bertelovi hinnangul oli Kits "tollal kahtlemata meist kõigist kõige parema teoreetilise inseneripagasiga".Roman Bertelov. Läbi elu: meenutusi olnust. Tallinn: SE&JS, 2005. Lk 310. ETKVL-i koondises "Auto" (1965–1980) tegutses Kits esisillaveolise väikeveoki ET-600 ning Nõukogude Liidu esimese hübriidelektriauto ET-800 Elektra väljatöötamise juures. Ta juhtis konteinervedudeks sobiva autofurgooni projekteerimist,Roman Bertelov. Läbi elu: meenutusi olnust. Tallinn: SE&JS, 2005. Lk 226; 233. lisaks toodeti tema osalusel mitmesuguseid haagiseid ja muud autotehnikat. Samuti tegeles ta standardiseerimise ja toodangu kooskõlastamisega üleliidulistes instituutides. Ajutiselt oli Kits ka tehnikaosakonna juhataja.Roman Bertelov. Läbi elu: meenutusi olnust. Tallinn: SE&JS, 2005. Lk 176. Kui tehnikaosakonnast kujundati 1969. aastal konstrueerimise ja tehnoloogia büroo (KTB), sai Kits sealse konstruktorite grupi juhiks.Roman Bertelov. Läbi elu: meenutusi olnust. Tallinn: SE&JS, 2005. Lk 231.

Kits kaotas töökoha ETKVL-i koondises NSVL Teaduste ja Tehnika Komitee kontrollkäigul leitud pisivea tõttu, mille eest vastutavaks tehti peakonstruktor.Roman Bertelov. Läbi elu: meenutusi olnust. Tallinn: SE&JS, 2005. Lk 327–330. 1980–1996 töötas Kits Eesti Teaduste Akadeemia Spetsiaalses Konstrueerimisbüroos eriotstarbeliste seadmete arenduses. Ta tegeles eksimeerlaserite, kromatograafide, trükkplaatide tehnoloogia ja galvaaniliste katete seadmete väljatöötamisega, aidates juurutada uusi töötlus- ja keevitusmeetodeid. Kits osales sädetöötlemise, TIG-keevituse ja arvjuhtimisega tööpinkide kasutuselevõtus. Tema osalusel töötati välja betooni tugevuse määramise metoodika ja mõõteaparatuur.

1980. aastatel oli Kits ka õppejõud Tallinna Polütehnilises Instituudis.Esimene tarkustejagaja

Aastatel 1996–2010 töötas Kits Volkswageni ja Audi maaletooja-ettevõttes Reval Auto AS, kus ta tegutses Audi sõiduautode diagnostika ja hooldustehnoloogia uuendajana (Produktbetreuer), tehes regulaarseid töölähetusi Saksamaale. 2010. aastast jätkab ta tööd insenerina ettevõttes Flameko OÜ.

Tööd ja publikatsioonid
Kitsel on mitmeid patente nii autotööstuse kui betooni tugevuse mõõtmise valdkonnast. Ta on juhendanud ja retsenseerinud arvukalt Tallinna Tehnikaülikooli diplomitöid autode, masinaehituse ja peenmehaanika alal.

Tema sulest on koos Roman Berteloviga ilmunud teos "Sõiduautod "Moskvitš": hooldamine ja remont" (1978; Kitse täiendatud kordusväljaanne 1986). Alates 1960. aastatest on ta kirjutanud autonduse-teemalised artiklid ENEs ja Eesti Entsüklopeedias ning osalenud erialase terminoloogia korrastamises.

Tunnustus
Rahvamajanduse Saavutuste Näituse medal eksimeerlaserite väljatöötamise eest
Eesti NSV teaduspreemia (1985) betoon- ja raudbetoonkonstruktsioonide kvaliteedikontrolli metoodika ja mikroprotsessorkompleksi väljatöötamise ja juurutamise eest
Mitmesugused erialased autasud

Isiklikku
Kits on abielus vabakutselise kunstniku Kaja Kits-Karmiga. Neil on kaks last: arhitekt Kert Kits ja majandusteadlane Epp Suvi Simola.

Viited

Kategooria:Autokonstruktorid
Kategooria:Eesti masinaehitusinsenerid
Kategooria:Mulgid
Kategooria:Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased
Kategooria:Sündinud 1937