Auðumbla

Auðumbla (ka Audhumbla, Ødhumbla) on Skandinaavia mütoloogias ürgne lehmakujuline olend, keda peetakse üheks maailma loomise varaseimaks olendiks. Ta lakub soolakat jää- ja kivimassi, millest ilmub hiljem aaside esiisa Búri. Härmahiid Ymir toitub Auðumbla piimast, mis võimaldab tal püsida elujõulisena.

Olendit mainitakse islandlase Snorri Sturlusoni 13. sajandil koostatud teoses "Noorem Edda". Uurijate hinnangul pärineb Auðumbla väga varajasest mütoloogia kihist ja kuulub  suuremasse ürgveiste või ka lehmadega seostatud jumalannade kompleksi. 

 Etümoloogia 
Lehma nimi esineb  "Noorema Edda" käsikirjades mitmel kujul: Auðumbla, Auðhumla ja Auðumla. Tavaliselt tõlgendatakse nime kui "sarvedeta, piimarikas lehm" (vanapõhja keeles auðr "rikkus" ja *humala "sarvedeta").

See väljend on semantiliselt mõnevõrra mitmetähenduslik. Seda on seostatud šoti-inglise sõnaga humble-cow, ning teada on, et sarvedeta lehmi aretati Põhja-Euroopas juba eelajalooliststel aegadel. Nagu eespool märgitud, võib sõna auð- tähendada "rikast", mistõttu on tõlgendus "rikas sarvedeta lehm" vanapõhja keele uurijate seas levinud. Samas võib auðr tähendada ka "saatust" või "kõrbemaastikku" ning on oletatud, et Auðhum(b)la võib tähendada ka "kõrbehävitajat".

 Uurimislugu 
pisi|340x340px|Ymir imeb lehma Auðumbla udarat. Nicolai Abildgaard, u 1777.
Taani kunstniku Nicolai Abildgaardi 1790. aasta maalil imeb ürgolend Ymir Auðumbla udarat, samal ajal kui lehm lakub jääst välja Búri.

Auðumbla rolli käsitledes märgib John Lindow, et lehmad esinevad loomismüütides üle maailma, kuid „Auðumbla puhul on kõige tähelepanuväärsem see, et ta ühendab mütoloogia kaks vastandlikku jõudu: ta toidab Ymirit, kõigi hiidude esiisa, ning toob jääst päevavalgele Búri, aaside põlvnemisliini rajaja.“

 Viited 

Kategooria:Skandinaavia mütoloogia tegelaskujud
Kategooria:Müütilised loomad