Janusz Antoni Wiśniowiecki

Janusz Antoni Wiśniowiecki (14. juuni 1678 – 16. jaanuar 1741) oli Wiśniowieckite aadlisuguvõsast pärit Poola-Leedu riigimees ja sõjaväelane, kes osales Põhjasõjas. 

Ta oli Krakówi (1706–1726) ning Vilniuse vojevood (1704–1706), Krakówi (1726–1741) ja Vilniuse (1702–1703) kastellaan, Pinski staarost ning Valge kotka ordeni kavalerLk 14 (Filipow, 1994).

 Elulugu 
Janusz Antoni Wiśniowiecki sündis 14. juunil 1678 Bracławi vojevoodi Konstanty Krzysztof Wiśniowiecki ja Anna  Wiśniowiecki (sünninimega Chodorowska) perekonda. 

1695. aastal määrati ta oma kasuisa Jan Karol Dolski poolt Pinski staarostiks. Samal aasta augustis asus ta koos oma venna, tulevase Leedu suurhetmani Michał Serwacy Wiśniowiecki (mõlemad olid hariduse saanud Lwowi jesuiitide kolleegiumist) ning eraõpetaja Jan Kamockiga Euroopa ringreisile. Janusz Antoni sulest pärinevad detailsemad reisikirjeldused. Reisi alustati Varssavist, seejärel liiguti läbi Berliini, Dresdeni, Leipzigi ja Hannoveri. Brüsselis kohtusid vennad Baieri kuurvürsti Maximilian Emanueliga. 

Printsid jõudsid 8. novembril Pariisi, kus kohtusid ka tulevase Poola kuninga Stanisław Leszczyńskiga. Wiśniowieckid elasid Pariisid aasta aega, mille ajal õppisid nad sõjateadust ning käisid kõrgklassi ballidel. Korra külastasid nad ka Louis XIV õukonda, kus neid soojalt vastu võeti. 1697. aasta lõpuks jõudsid nad edasi Rooma, sealt edasi külastasid nad Viini. 1697. aasta aprillis jõudsid vennad Krakówisse tagasi. 

Kodumaale naastes sai Wiśniowiecki 1699. aastal Leedu õukonnamarssal. Koos oma vennaga võitles ta Leedu kodusõja ajal Sapiehade aadlisuguvõsa vastu. 1700. aasta 18. novembril võttis ta osa Valkininkai lahingust, millega Sapiehad otsustavalt lüüa said. 1702. aasta jaanuaris sai ta Vilniuse kastellaaniks. Wiśniowiecki jäi Rootsi sissetungile järgnenud võimuvõitluses August II poolele ning liitus 1704. aastal Sandomierzi konföderatsiooniga. Sama aasta 5. septembril proovis ta koos Stanisław Mateusz Rzewuskiga Rootsi armee eest Lwówi kaitsta, kuid olid lühikese võitluse järel sunnitud taganemaLk 283 (Rosen, 1936). Linn alistus järgmisel päeval.

1706. aasta mais sai ta August II soovil Krakówi vojevoodiks, kuid liitus järgmisel aastal Leszczyński toetajaskonnaga. Poltava lahingu järel läks ta taas August II poole üle. 

1715. aasta 26. novembril kogunenud Augustivastane Tarnogródi konföderatsioon valis oma esimeseks juhiks Wiśniowiecki, kes sellest kohast aga keeldus. Elu lõpu poole taandus Wiśniowiecki poliitikast. 1720. aastal valmis Lwówi Püha Antoniuse kirik, mille ehitust Wiśniowiecki rahastanud oli ning kuhu ta ka maeti. 

Janusz Antoni Wiśniowiecki suri 16. jaanuaril 1741. 

 Perekond 
Janusz Antoni Wiśniowiecki abiellus 1704. aastal Teofila Leszczyńskaga. Abielust sündis üks laps.

 Franciszka Urszula Wiśniowiecki (1705–1753). Näitekirjanik ja luuletaja. Abiellus Michał Kazimierz Radziwiłłiga.

 Viited 

 Kirjandus 

 Filipow, Krzysztof. Order Orła Białego. 1995.
 Rosen, Carl.  Bidrag till kännedom om de händelser, som närmast föregingo svenska stormaktsväldets fall. Kd. 1. Stockholm: P.A. Norstedt & Söner, 1936. 

Kategooria:Põhjasõja Saksi ja Poola-Leedu sõjaväelased
Kategooria:Sandomierzi konföderatsiooni liikmed
Kategooria:Sündinud 1678
Kategooria:Surnud 1741