Ida-Malaisia

Ida-Malaisia (malai keeles Malaysia Timur, inglise keeles East Malaysia; vastandina Lääne-Malaisiale), Saare-Malaisia (inglise keeles Insular Malaysia; vastandina Poolsaare-Malaisiale), Borneo osariigid (inglise keeles Borneo States; vastandina Malaka poolsaare osariikidele), ka Malaisia Borneo (inglise keeles Malaysian Borneo; vastandina peamiselt Indoneesia Borneole), on Malaisia osa, mis asub Kalimantani ehk teise nimega Borneo saare loode- ja põhjaosas ning seda ümbritsevatel väiksematel saartel.

Ida-Malaisia hõlmab kahte Malaisia kolmeteistkümnest osariigist ja ühte kolmest liidualast: Sabahi ja Sarawaki osariigi ning Labuani liiduala. Väike iseseisev Brunei riik hõlmab kahte enklaavi Sarawakis. Lõunas ja kagus asub Indoneesia osa Borneo saarest. Indoneesia nimetab saart Kalimantaniks.

Ida-Malaisiat eraldab Malaka poolsaarel asuvast Lääne-Malaisiast Lõuna-Hiina meri.

Ida-Malaisia osariikidel on suurem autonoomia kui Lääne-Malaisia osariikidel. Näiteks on mõlemal osariigil oma immigratsioonikontroll, mis nõuab Lääne-Malaisiast pärit ka Malaisia kodanikelt Ida-Malaisiat külastades passi või isikutunnistuse kaasaskandmist.

 Ajalugu 
Ida-Malaisia osasid, eriti rannikualasid, on kuulunud Brunei sultanaadi alla. Suuremat osa sisemaast hõlmasid aga iseseisvad hõimuühiskonnad. 1658. aastal loovutati Sabahi põhja- ja idarannik Sulu sultanaadile, samas kui Sabahi läänerannik ja suurem osa Sarawakist jäid Brunei osaks.

James Brooke sai Sarawaki kuberneriks 1841. aastal. 1888. aastal said Sabahist ja Sarawakist koos Bruneiga Briti protektoraadid. 

Jaapan tungis piirkonda Teise maailmasõja ajal 1941. aastal, kuid Austraalia väed ajasid Jaapani 1945. aastal minema. 

1946. aastal said Sabahist (endine Briti Põhja-Borneo) ja Sarawakist eraldi Briti kolooniad. Sabah ja Sarawak olid Malaia Föderatsioonist eraldi Briti kolooniad ega saanud 1957. aastal Malaia Föderatsiooni osaks. Varem tehti katseid Brunei, Sabahi ja Sarawaki ühendada Põhja-Borneo Liidu alla, kuid see ebaõnnestus pärast 1962. aasta Brunei ülestõusu. Labuan oli alates 1848. aastast kroonikoloonia ja alates 1946. aastast osa Põhja-Borneost.

Ida-Malaisias tekkis pingeid Indoneesiaga, kui 1963. aastal liituti Malaisiaga, mis kutsus esile Indoneesia-Malaisia vastasseisu.

Bruneist sai 1. jaanuaril 1984 iseseisev riik, kui iseseisvuti Briti impeeriumist. Labuanist sai 16. aprillil 1984 Malaisia liiduala, kui see eraldati Sabahi osariigist.

2013. aastal puhkes Lahad Datus Sabahi osariigis lühiajaline relvastatud konflikt Sulu sultani toetajate ja Malaisia julgeolekujõudude vahel. Lahad Datu konflikti käigus hukkus 72 inimest.

 Liitriik 

Sabahi ja Sarawaki eristaatus on aja jooksul muutunud. Kui nad 1963. aastal Malaisiaga liitusid, sõlmiti partnerluse (võrdses staatuses Malaia ja Singapuriga) põhimõttel memorandumikokkulepped, mis tagasid suurema autonoomia, kohaliku immigratsioonikontrolli ja suurema võimu loodusvarade üle. 1964. aastal muudeti põhiseaduse sõnastust, loetledes nad lihtsalt osariikidena, ja 1976. aastal muudeti põhiseadust nii, et see vähendas sümboolselt nende staatust võrdsete partneritena. 1970ndatel kuni 2000ndateni tugevnes föderaalvalitsuse kontroll, sealhulgas kasvas Malaisia riikliku nafta- ja gaasikompanii Petronase kontroll nafta- ja gaasitööstuse üle, samal ajal kui osariigid said 5% naftatuludest.

2000ndatel kasvas liikumine 1963. aasta õiguste taastamiseks, nõudes suuremat tulude osa, rohkem haldusautonoomiat ja kokkuleppe täielikku rakendamist. 2019. aastal püüdis föderaalparlament taastada nende algse staatuse, kuid esimene katse ei saanud vajalikku häälteenamust. Aastatel 2020–2023 muudeti põhiseadust ja taastati nende eristaatus, suurendati naftatulude osa, energiasektori osalist delegeerimist ja osariigi ettevõtete rolli.

Nende osariikide laiem pädevus võimaldab neil kontrollida oma immigratsiooni, nii et isegi teistel Malaisia kodanikel võib olla tarvis luba sisenemiseks, ning föderaalametnik vajab eriluba, kui ta soovib nende territooriumil töötada. Sabah ja Sarawak saavad otsustada paljude siseasjade üle ilma föderaalvalitsuse otsese sekkumiseta.

Alates 2010. aastast on Ida-Malaisias arutatud ka Malaisiast eraldumise võimalikkuse üle."Group draws up self determination petition for Sarawak and Sabah". Borneo Post Online, 13. august 2014.  Inglise keeles, vaadatud 27. veebruaril 2026

Ida-Malaisia osariikide peamine halduslik allüksus on jaotis (malai bahagian), mis on jagatud ringkondadeks. See on teistmoodi kui Lääne-Malaisias, kus ringkonnad on üldiselt osariigi peamised halduslikud allüksused.

Loodus
Ida-Malaisia pindalalt suurem ja loodusvarade, eriti nafta- ja gaasivarude poolest rikkalikum. Avamerel on avastatud mitu nafta- ja gaasivälja, sealhulgas Samarangi naftaväli (1972) Sabahi ranniku lähedal, Baronia naftaväli (1967) Sarawaki ranniku lähedal ja Kesk-Luconia maagaasiväljad (1968), samuti Sarawaki ranniku lähedal.

Ida-Malaisia hõlmab märkimisväärset osa bioloogiliselt vägagi mitmekesistest Borneo vihmametsadest. Valdavad on madalikel asuvad vihmametsad, mille sisemaa poole jäävad mägised vihmametsad.

Ida-Malaisia kogupindala on 198 447 km2, mis moodustab ligikaudu 60% Malaisia kogupindalast ja 26,4% Borneo kogupindalast.

Ida-Malaisias asuvad Malaisia viis kõrgemat mäge, millest kõrgeim on 4095 m kõrgune Kinabalu mägi, mis on ühtlasi ka Borneo kõrgeim mägi ja Kagu-Aasia kümnes kõrgeim mäetipp. Seal asuvad ka Malaisia kaks pikimat jõge, Rajangi ja Kinabatangani jõgi.

Sabahi osariigis asuv Banggi saar (440,7 km²) on suurim täielikult Malaisiale kuuluv saar ning Sarawaki osariigis asuv Bruiti saar (417 km²) on samas arvestuses Malaisias suuruselt teine.

 Rahvastik 
Ida-Malaisia on hõredamalt asustatud ja seal on suuremaid asulaid vähem kui Lääne-Malaisias. Lääne-Malaisias asuvad riigi suuremad linnad (Kuala Lumpur, Kajang, Seberang Perai, Klang, Johor Bahru, Shah Alam, George Town, Ipoh jt); Ida-Malaisias on suurlinnasid vähe, ainult Kuching, Kota Kinabalu ja Miri.

Märkimisväärne osa Ida-Malaisia elanikest elabki tänapäeval linnades. Suurim linn on Kuching, mis on ka Sarawaki pealinn ja kus elab üle 600 000 inimese. Kota Kinabalu on Ida-Malaisia suuruselt teine ja Miri on suuruselt kolmas linn. Teised olulised linnad on Sandakan ja Tawau Sabahis, Sibu ja Bintulu Sarawakis ning Victoria Labuanis.

Hinnanguline rahvaarv 2023. aastal on 6,2 miljonit (3 592 785 Sabahis, 2 509 500 Sarawakis ja 99 500 Labuanis), mis moodustas 18,6% Malaisia elanikkonnast (33 379 500 inimest).City Population. Malaysia. Inglise keeles, vaadatud 27. veebruaril 2026

Eri andmetel elab Ida-Malaisias umbes 64 põliselanike rühma, umbes 39 Sabahis ja 25 Sarawakis. Nad moodustavad 58,6% Sabahi rahvastikust ja 70,5% Sarawaki rahvastikust.Malaysia. - IWGIA Eriti kirju on Sabahi asustus, kus kõneldakse 50 keelt ja 80 dialekti. Sarawaki suurim etniline rühm on ibanid.

2020. aasta rahvaloenduse järgi oli Ida-Malaisia elanikest 55,3% moslemid, 35,0% kristlased ja 8,30% budistid (samal ajal oli riigis tervikuna moslemeid 63,5%, buddiste 18,7% ja kristlasi 9,10%). Sarawak on ainuke Malaisia osariik, kus islam ei ole kõige levinum usk. 

 Vaata ka 
 Lääne-Malaisia

 Viited 

Kategooria:Malaisia ajalugu
Kategooria:Malaisia geograafia