Diskobolos

Diskobolos, tuntud ka kui "Kettaheitja" või "Myroni kettaheitja" on valmistatud umbes 5. sajandil eKr kreeka skulptori Myroni poolt. Originaal oli valmistatud pronksist, kuid on läinud kaduma või sulatatud ümber. Roomlased valmistasid originaalist hulgaliselt koopiaid ning tänu sellele teatakse, kuidas originaalskulptuur välja nägi. Kuna pronks oli kallis valmistasid roomlased koopiad marmorist.

 Kirjeldus 
Skulptuur kujutab kettaheitjat, kes valmistub viskeks. Kettaheitja ei sihtinud kindlat märki, vaid eesmärk oli visata ketas võimalikult kaugele. Seetõttu ei vaata viskaja kaugusesse, vaid hoiab pilgu kettal ja käel. Jalad määravad tema viske suuna.  Osadel skulptuuridel võib pilk olla suunatud ette. See tuleneb sellest, et restaureerimise käigus on pea ja keha valesti kokku pandud või pea ja keha ei kuulu üldse kokku. 18. sajandil oli tavaline, et antiikskulptuure restaureeriti teadmata, milline nägi välja originaal, sest hinnati terviklikkust mitte autentsust. Seega võib näha näiteks Briti Muuseumis koopiat "Myroni kettaheitjast", kelle pilk on suunatud kaugusesse.  Kuna maromorskulptuur ei püsinud ise püsti lisasid roomlased skulptuuri taha puutüve. Kuna skulptuurid kaeti värviga, siis puutüvi kaeti sellise värviga, et see välja ei paistaks. Tänaseks on värvid kulunud.

Juba antiikajal hinnati Myronit tema realistliku kujutamisviisi tõttu. Myron suutis kujutada väga hästi liikumist. Siiski ei ole tegemist realistliku kunstiteosega, sest kompositsioon on vormiline. Skulptuur koosneb neljast kolmnurgast ja kahest ringist. Parem külg moodustab poolkaare ning vasak külg siksakilise joone. Esmapilgul tundub, et kunstnik kujutab hetke, mil kettahetja on valmis viskeks, kuid tegelikult ühendab ta mitu erinevat asendit üheks. Läbi selle  on kunstnik esitanud meile ideaalse sportlase kuju. Seega tegemist on ideaali mitte realismiga.

 Mõju ja kasutamine kultuuris 
Myroni kettaheitja on olnud olümpiamängude sümbol. Seda kujutati esimeste nüüdisaegsete olümpiamängude postmargil ja 1936. aastal Saksamaal toimunud olümpiamängudel kasutati Myroni kettaheitjat propagandafilmis. Myroni kettaheitja meeldis väga Hitlerile ning ta ostis 1938. aastal Lancellotti Kettaheitja. Tegemist on kõige paremini ja täielikumalt säilinud rooma marmorkoopiana esialgsest kreeka pronksskulptuurist. Seda esitleti Saksa rahvale kui aaria ilu eeskuju. Kuju tagastati Itaaliale 1948. aastal. Samal aastal Londonis toimunud olümpiamängude plakatil kujutati aga Briti Muuseumi koopiat.

 Viited 

Kategooria:Skulptuurid
Kategooria:Vana-Kreeka