Nguyễni dünastia

Nguyễni dünastia (vietnami keeles Nhà Nguyễn) oli Vietnami viimane keisridünastia, mis valitses riiki aastatel 1802–1945. 

Dünastia rajas Nguyễn Phúc Ánh, kes tõusis troonile Gia Longi nime all ja ühendas Vietnami pärast pikka kodusõdade perioodi. Dünastia pealinnaks sai Huế, mis kujunes keisririigi poliitiliseks ja kultuuriliseks keskuseks. 

Nguyễni dünastia ajal oli Vietnam tugevalt mõjutatud konfutsianismist ning riigikorraldus tugines tsentraliseeritud keisrivõimule ja ametnike süsteemile. Keisrid püüdsid tugevdada keskvalitsust, arendada haldusstruktuure ning kehtestada kogu riigis ühtseid seadusi. Samal ajal suhtuti ettevaatlikult lääne mõjudesse ja väliskaubandusse.

19. sajandi keskpaigast alates sattus Vietnam Euroopa koloniaalvõimude järjest suurema surve alla. Prantsusmaa laiendas oma mõjuvõimu Indohiinas ning 1880. aastateks muutus Vietnam Prantsuse protektoraadiks. Nguyễni keisrid jäid ametlikult troonile, kuid tegelik võim kuulus koloniaalvõimudele.

Dünastia valitsemine lõppes 1945. aastal, kui keiser Bảo Đại pärast Augustirevolutsiooni troonist loobus. See tähistas keisririigi lõppu ja Vietnami üleminekut uude poliitilisse ajajärku.

 Nguyễni dünastia keisrid 
 Gia Long (1802–1820)
 Minh Mạng (1820–1841)
 Thiệu Trị (1841–1847)
 Tự Đức (1847–1883)
 Dục Đức (1883)
 Hiệp Hoà (1883)
 Kiến Phúc (1883–1884)
 Hàm Nghi (1884–1885)
 Đồng Khánh (1885–1889)
 Thành Thái (1889–1907)
 Duy Tân (1907–1916)
 Khải Định (1916–1925)
 Bảo Đại (1926–1945)

 Viited 

Kategooria:Vietnami ajalugu
Kategooria:Dünastiad