Aleksander Arro (fotograaf)

Aleksander Arro (18. september 1881 – 1953) oli eesti fotograaf. 

 Elulugu 
Arro sündis Saaremaal Püha kihelkonnas Pihtla vallas Võrsna külas Niidi vabadikumajas pere esiklapsena, tal oli 9 õde-venda.

Alghariduse sai Arro Reeküla külakoolis, pärast mida ta kolis Arensburgi ehk Kuressaare linna. 1910. aastal abiellus ta Kogula vallast Rahu külast pärit Liini Uustaluga (sündinud 2. veebruaril 1889). 1912. aasta paiku ostis Arro isatalu Kesk-Ulja Reekülas ning kolis abikaasaga sinna elama. Neil oli 6 last.

Esimese maailmasõja ajal ta mobiliseeriti ja sattus Petrogradi, kus töötas retušeerijana Carl Oswald Bulla fotoateljees. Eesti Vabariigi iseseisvumise järel tegeles Arro ka harmooniumide ja koduorelite valmistamise ning klaverite häälestamisega. Ta juhatas ühtlasi Reeküla palvemaja koori ja orkestrit ning häälestas kirikute oreleid.

Fotograafina tegutses ka Aleksandri noorem vend Mika Arro (29. august 1893 – 4. märts 1944).

 Tegevus fotograafina 
20. sajandi algul oli Aleksander Arro Arensburgis fotograaf Otto Eduard Buhgani (1. juuni 1859 – 28. november 1942) õpilane. 1905. aastal avas ta aadressil Pikk 44 ehk nn Pidula kojas oma ateljeeСписки имений в которых обязанности мызного полицейского исполняет волостной старшина, о количестве фабрик и заводов в городе Аренсбурге и Зельском уезде. Итоги всеобщей переписи населения 1897 года в уезде и др. – Eesti Rahvusarhiiv, EAA.357.1.24.. Mõne aasta pärast kolis ta aadressile Pikk 24, kus kaubitses ka fotomaterjalide ja -kemikaalidega ning jagas teistele pildistajatele juhtnööre. Hiljemalt 1912. aastal võttis selles ateljees tegutsemise üle Arro õpipoiss Martin Jakobson (26. detsember 1887 – 30. aprill 1934).

Reekülla kolinud, seadis Arro ateljee sisse enda Kesk-Ulja talus, kuid liikus sageli ise tellijate vahet ringi, sest maarahval oli vähe aega ateljee külastamiseks. Ateljees töötas ta põhiliselt üksinda, vahel tarvitas poegade abi. 1933. aastal proovis Arro uuesti õnne Kuressaares, kus seadis end sisse endises Julius Mändmetsa ateljees aadressil Kubermangu 26 (Tallinna 29). Tiheda konkurentsi tõttu tõmbus ta aga tagasi maale, kus töötas surmani.

Aleksander Arro töid leidub Eesti Rahva Muuseumi ja Saaremaa muuseumi kogudes. Säilinud on tema tsaariaegsed fotod Kuressaare tänavatest ning Saaremaa maakirikutest, hilisemast ajast Kaali algkooli koolipere jäädvustusi. Algoriginaalide ehk klaasnegatiivide olemasolu pole teada. Ajaloolane Endel Püüa on Aleksander Arro poja Leopold Aru (23. aprill 1918 – 16. juuni 2000) mälestustele tuginedes väitnud, et negatiivid tassiti pärast fotograafi surma laiali ning neid kasutati isegi kasvuhoonete ehitamiseks.

 Loomingu näiteid 

 Viited 

Kategooria:Eesti fotograafid
Kategooria:Sündinud 1881
Kategooria:Surnud 1953