Hiina tiigihaigur

Hiina tiigihaigur (Ardeola bacchus) on haigurlaste sugukonda kuuluv linnuliik.

Välimus
Hiina tiigihaigur on 45 cm pikk.

Sulestik on peamiselt valge, peal ja seljal on helepruunid triibud. Valjasriba on rohekaskollane. Nokk on kollane, nokaots tume. Jalad on kollased.

Hundsulestikus on hiina tiigihaigru pea, kael ja rind punakaspruunid. Kurgualune on valge. Peas ja rinnal on pikad tumepunased suled. Selg on tumehall. Nokk on kollane, nokaots on tume, nokatüvik sinine. Jalad on roosad.

Noorlinnu sulestik sarananeb puhkesulestikus täiskasvanu omaga, kuid peal ja alapoolel on tumepruunid triibud.

Levik
Pesitsusala ulatub Mandžuuriast Assami ja Andamani saarteni, pesitsevad ka Jaapanis. Talvitavad Malaka poolsaarel, Indohiinas, Kalimantanil, Sumatral ja Nansei saartel.

Elavad tiikide ja jõgede ääres, riisipõldudel, soodes ja mangroovides.

Toitumine
Toituvad väikestest konnadest, ussidest, kaladest, limustest, putukatest ja väikestest lindudest.

Toitu otsides seisavad paigal või kõnnivad aeglaselt. Tavaliselt toituvad üksi või paarides.

Pesitsemine
Pesitsevad kolooniates, vahel koos öö-, siid- ja india tiigihaigurtega. Okstest ehitatud ning lehtede ja rohuga vooderdatud pesa asub kõrgel puu otsas.

Indias pesitsevad maist augustini, Hiinas aprillist juunini. Kurnas on 4–6 rohekassinist muna. Tavaliselt kaks kurna, teine munetakse peale poegade iseseisvumist. Mune hauvad mõlemad vanemad 18–22 päeva. Pojad saavad lennuvõimeliseks 30 päeva vanuselt.

Viited

Välislingid

Kategooria:Haigurlased