Konstantin Höhlbaum

Konstantin Johann Matthias Höhlbaum (8. oktoober 1849 Reval – 2. mai 1904 Gießen) oli baltisaksa ajaloolane ja arhivaar, kes tegutses 19. sajandi lõpus Saksamaal ja kelle uurimused keskendusid peamiselt Liivimaa keskajaloole ning hansalinnade arhiiviallikatele. Ta on tuntud eeskätt katsest rekonstrueerida kadunud Bartholomäus Hoenekese "Liivimaa nooremat riimkroonikat" ning oma töödega tekitas ta elavat arutelu allikakriitika ja ajaloolise tõlgenduse piiride üle. Hiljem töötas ta Kölni linnaarhivaarina ja Gießeni ülikooli professorina, avaldades mitmeid uurimusi, mis jäid mõjukaks nii Saksa kui ka Baltikumi ajalookirjutuses.

 Elulugu 
Höhlbaum sündis 1849. aastal Revalis (praeguses Tallinnas). Aastatel 1868–1869 õppis ta Tartu ülikoolis ja omandas 1873. aastal doktorikraadi Göttingeni ülikoolis Georg Waitzi juhendamisel, uurides Liivimaa 14. sajandi allikaid.

1880. aastal määrati ta Kölni linnaarhivaariks, kus ta asendas Leonard Ennenit. Seal töötas ta kuni 1890. aastani, mil kolis Gießenisse ja asus tööle ülikooliprofessorina. Höhlbaum jäi Gießenisse kuni oma surmani 1904. aastal.

 Teadustöö 
Höhlbaumi teadustöö keskendus peamiselt Liivimaa ja hansalinnade keskaja allikatele. Tema üks tuntumaid ettevõtmisi oli Bartholomäus Hoenekese "Liivimaa noorema riimkroonika" rekonstrueerimine, mille kaudu ta püüdis taastada kadunud orduaegseid tekste. Kuigi tema töö on saanud kriitikat allikate liialdatud tõlgendamise tõttu, on see oluline samm Balti keskaja uurimise ajaloos.

Lisaks tegeles ta Kölni linna arhiivi materjalide korrastamise ja publitseerimisega ning koostas mitmeid dokumentide kogumikke hansalinnade ja Läänemere piirkonna ajaloo kohta.

 Olulisemad teosed 

 Die jüngere livländische Reimchronik des Bartholomäus Hoeneke (1872)
 Beiträge zur Quellenkunde Alt-Livlands
 Johann Renner’s livländische Historien (koos Richard Hausmanniga)
 Das Buch Weinsberg. Kölner Denkwürdigkeiten aus dem 16. Jahrhundert
 Inventare hansischer Archive des 16. Jahrhunderts. Kölner Inventar
 Hansisches Urkundenbuch. Urkunden von 975 bis 1300

 Tunnustus ja mõju 
Höhlbaum oli tuntud oma põhjalikkuse ja kriitilise allikauuringu poolest, kuid tema rekonstruktsioonilised ettevõtmised tekitasid ka vastakaid arvamusi. Ta kuulus Hessenis 1902. aasta monumentide kaitse seaduse järel loodud esimeste vastavate nõukogude hulka ning oli Gießeni ajalooühingu esimees.

Kategooria:Baltisaksa ajaloolased
Kategooria:Gießeni ülikooli vilistlased
Kategooria:Sündinud 1849
Kategooria:Surnud 1904