Group f/64

thumb | Näituse poster

Group f/64 oli 1931. aastal Ameerika läänerannikul moodustunud fotograafide (Adams, Edward Weston, Minor White jt) rühmitus. See suhteliselt harva koos käinud ent aktiivselt tegutsevatest tippfotograafidest moodustunud seltskond töötas fotograafilise väljenduskeele tugevdamise suunas. Rühmituse juhtfiguurid Ansel Adams, Edward Weston jt kirjutasid rohkesti manifeste, tegelesid peale pildistamise ka koolitamisega jne. Ka hilisem Californias Carmelis tekkinud rühmitus The Friends of Photography kasvas välja just nende tegevusest. Rühmituse nimetus f/64 tulenes autorite esteetilistest taotlustest: tähistas minimaalset avaarvu, millega tehtud food olid üliteravad üle kogu pildivälja. f/64 likmed tegid valdavalt loodusvaateid, mis stilistiliselt köikusid romantismi ja modernistliku kunsti v fotograafia piirimail. Rühmituse tegevus algas legendaarse avanäitusega 1932. a M. H. de Young muuseumis San Franciscos.

 Taust 

1920. aastate lõpp ja 1930. aastate algus olid Ameerika Ühendriikides märkimisväärse sotsiaalse ja majandusliku ebakindluse aeg.  Ameerika Ühendriigid kannatasid suure depressiooni all ja inimesed otsisid igapäevastest raskustest hingetõmbeaega. Ameerika Läänt peeti majanduse taastumise võtmeks ulatuslike riiklike projektide tõttu (nt. Hooveri tamm).  Ameeriklased otsisid uudiseid ja pilte Läänest, sest see andis süngel ajal lootust.

Samal ajal hakkasid töölised üle riigi organiseeruma ja võitlema paremate palkade ja töötingimuste nimel. Majanduslikult rõhutute seas kasvas töölisliikumine, kes ühines solidaarsuse ja läbirääkimisjõu eesmärgil ning fotograafid olid sellega otseselt seotud. Vahetult enne kui Grupp f/64 loodi, läks Edward Weston John Reedi klubi koosolekule, mis oli asutatud marksistlike kunstnike ja kirjanike toetamiseks.  See aitas sarnaselt mõtlevaid sõpru ühise huvi ümber kokku tulla ja mängis olulist rolli ka selles, kuidas nad oma ettevõtmist nägid. Grupp f/64 oli enam kui kunstnike klubi; nad kirjeldasid end kui võitlejaid "rõhuva pitorismi laine" vastu ja nimetasid oma asutamise põhimõtteid sihilikult manifestiks koos kõigi selle termini poliitiliste konnotatsioonidega. 

Samal ajal kõigi nende sotsiaalsete muutustega nägid fotograafid vaeva, et oma meediumi välimust ja esindamist ümber tõlgendada. Kuni 1920. aastateni oli fotograafia peamiseks esteetiliseks standardiks pitorism, mida Alfred Stieglitz ja teised pidasid fotokunsti kõrgeimaks vormiks. See hakkas muutuma 1920. aastate alguses uue fotograafide põlvkonna tulekuga  (näiteks Paul Strand ja Imogen Cunningham), kuid 20-ndate lõpuks polnud pitorismile kui levinud kunstivormile selget järeltulijat. Uue põlvkonna fotograafid olid vanast esteetikast tüdinud ja soovisid innukalt oma uut nägemust levitada.

 Name and purpose 

Rühma nime päritolu osas on erinevaid arvamusi. Van Dyke meenutas, et ta pakkus esmalt välja nime "US 256", mis oli tollal kaamera objektiivi väga väikese avaarvu jaoks laialdaselt kasutatav tähistus. Van Dyke'i sõnul arvas Adams, et nimi oleks avalikkusele segadusttekitav, ja Adams pakkus välja "f/64", mis oli vastav ava seadistus f-numbri süsteemis. 1975. aasta intervjuus meenutas Holder, et tema ja Van Dyke mõtlesid nime välja praamisõidul Oaklandist San Franciscosse.  Algselt kirjutas grupp oma nime "Group f.64", kuid kuna punktiga tähistus oli tavakasutuses asendumas kaldkriipsuga, muutsid nad selle peagi "Group f/64"-ks. 

Mõiste f/64 viitab suureformaadilise kaamera väikesele ava seadistusele, mis tagab suure teravussügavuse, muutes foto esiplaanist taustani ühtlaselt teravaks. Selline väike ava nõuab mõnikord pikka säriaega ja seetõttu suhteliselt aeglaselt liikuvate või liikumatute objektide, näiteks maastike ja natüürmortide pildistamist, kuid päikselises Californias on see objekti valikul vähem oluline tegur kui kaamerate suurus ja kohmakus.

Pildi ühtlane teravus vastab puhta fotograafia ideaalile, mida grupp pooldas vastusena Californias tol ajal moes olnud pitoristlikele meetoditele.

 Esteetika 

Fotoajaloolane Naomi Rosenblum on kirjeldanud Group f/64 nägemust keskendumas "sellele, mis neid nii külluses ümbritses: maastik, õitsev orgaaniline kasv ja endiselt elujõuline maaelu. Suunates oma objektiivid põllumajanduslikele objektidele, mis olid paljude idapoolsete linnaelanike kunstiteadvusest kadunud - aiapostid, lautade katused ja roostetavad põllutööriistad - nad käsitlesid neid objekte sama põhjalikkusega kui idas riive ja kõrgahjusid. Kuid isegi Californias viitavad need kaduvale eluviisile ning kujundites sisalduv energia tulenes paljudel juhtudel pigem formaalsest disainist kui intensiivsest usust tulevikku, mis oli motiveerinud masinakultuurist vaimustunud idakalda elanikke. 


 Moodustamine ja osalus 

Group f/64 loodi, kui Ansel Adams ja Edward Westoni õpipoiss Willard Van Dyke otsustasid koondada oma fotograafidest kolleegid ühise esteetilise põhimõtte alla. 1930. aastate alguses asutas Van Dyke oma kodus Oaklandis (aadressil Brockhurst 683) väikese fotogalerii. Ta nimetas galeriid 683 "meie viisiks näidata pikka nina New Yorgi inimestele, kes meid ei tundnud",  mis viitab otseselt Stieglitzile ja tema New Yorgi galeriile nimega 291. Van Dyke'i kodust/galeriist sai kogunemiskoht kitsale fotograafide ringile, millest sai lõpuks Group f/64 tuumik.

1931. aastal korraldati Westoni töödest näitus San Franciscos M.H. de Youngi memoriaalmuuseumis ja kuna avalikkus oli sellest näitusest huvitatud, otsustasid Van Dyke'i koju kogunenud fotograafid korraldada oma töödest grupinäituse. Nad veensid de Youngi muuseumi direktorit neile ruumi loovutama ja 15. novembril 1932 leidis esimene grupinäitus suure publikumi.  Näitusel osalesid Ansel Adams (10 fotot), Imogen Cunningham, John Paul Edwards, Sonya Noskowiak, Henry Swift, Willard Van Dyke ja Edward Weston (igaüks üheksa fotot). Näitusele kutsuti veel neli fotograafi – Preston Holder, Consuelo Kanaga, Alma Lavenson ja Edward Westoni poeg Brett Weston –, kes igaüks panustasid nelja fotoga. Edward Westoni prindid maksid 15 dollarit tükk; kõik teised maksid 10 dollarit tükk. Näitus kestis kuus nädalat. 

1934. aastal postitas grupp ajakirja Camera Craft teate, milles oli kirjas: "F:64 grupi liikmete hulka kuuluvad sellised tuntud nimed nagu Edward Weston, Ansel Adams, Willard Van Dyke, John Paul Edwards, Imogene [sic] Cunningham, Consuela [sic] Kanaga ja mitmed teised." Heyman, Therese Thau (1992). Seeing Straight: The f.64 Revolution in Photography. Oakland Museum. pp. 20–24, back cover. Kuigi teadaanne viitab sellele, et kõik esimesel näitusel osalenud fotograafid olid grupi liikmed, ei pidanud kõik end liikmeks. Hiljem oma elus antud intervjuus ütles Kanaga: "Ma olin sellel f/64 näitusel Edward Westoni, Imogen Cunninghami, Willard Van Dyke'i ja Ansel Adamsiga, aga ma ei olnud üheski grupis ega kuulunud kunagi kuhugi. Ma ei olnud kuuluv inimene." 

Mõned fotoajaloolased vaatavad Group f/64 organiseeritud rühmitusena, mis koosneb seitsmest esimesest fotograafist, ja ülejäänud nelja fotograafi seotuna rühmaga nende visuaalse esteetika tõttu. Heyman, Therese Thau (1992). Seeing Straight: The f.64 Revolution in Photography. Oakland Museum. pp. 20–24, back cover. 1997. aasta intervjuus  teatas Dody Weston Thompson aga, et 1949. aastal kutsuti ta Group f/64-ga liituma. Ta meenutas ka, et Brett Weston, kellega ta abiellus 1952. aastal, pidas end samuti liikmeks. See viitab sellele, et liikmeskonda on raske piiritleda, arvestades rühma sotsiaalse koosseisu muutumist 1930. ja 1940. aastatel.

 Naisliikmed 

Naiste kaasamine Group f/64 liikmeteks oli oma aja kohta oluline ja revolutsiooniline samm. Naissoost võtmeisikuid grupis:

 Imogen Cunningham, tuntud oma botaanilise fotograafia ja portreede poolest; Cunningham oli grupis lugupeetud tegelane.
 Sonya Noskowiak, andekas fotograaf, kes tõusis Edward Westoni stuudios karjääriredelil, saades tema assistendiks, modelliks ja hiljem elukaaslaseks.
 Consuelo Kanaga. Kuigi teda peetakse vaid mõnikord liikmeks, oli ta töö ja seos grupiga tähelepanuväärne ning ta osales esimesel näitusel.
 Alma Lavenson

Vaatamata tolleaegsele soolisele dünaamikale kohtlesid meeskolleegid naisi võrdsetena, näidates üles austust nende oskuste ja professionaalsuse vastu. Noskowiaki teekond administraatorist Westoni elu ja töö võtmeisikuks näitab tema annet ja arenevaid suhteid grupis. Kõik naised panustasid Group f/64 stiili arendamisse ja levitamisse.

Viited

Kategooria:Ameerika Ühendriigid
Kategooria:Fotograafia
Kategooria:Rühmitused