Skuleskogeni rahvuspark

Skuleskogeni rahvuspark (rootsi keeles: Skuleskogens nationalpark) on Rootsi rahvuspark Västernorrlandi läänis, Läänemere rannikul. Pargi pindala on 30,62 km² ja hõlmab Skule metsa idaosa.

Parki iseloomustab väga konarlik topograafia paljude kaljude ja tippudega, millest kõrgeim on Slåttdalsberget. Maastikul on ka sügavad lõhed ja koopad. Suurem osa sellest alast oli vähem kui 10 000 aastat tagasi vee all. Kuna viimase jääaja lõppemine eemaldas maapinda allapoole surunud massi, kerkib maa jätkuvalt igal aastal, praegu kiirusega u. 8 mm aastas.

Inimesed ei ole tänapäevase rahvuspargi alal kunagi laialdaselt elanud. Paljud pronksiajast pärinevad kivikalmed on endiselt mööda rannajoont nähtavad. Hiljem kasutati metsa peamiselt karjamaana. Olukord muutus 19. sajandi keskel, kui puidutööstus levis üle Rootsi ja mõjutas peaaegu kogu pargi metsa. Metsa majandamine lõppes eelmisel sajandil, mistõttu on enamik sellest üle 100 aasta vana. Rahvuspark loodi 1984. aastal ning seda laiendati 2009. aastal.

Tänapäeval on park üsna oluline turismiobjekt, mida külastab igal aastal umbes 20 000 inimest. Pargi peamine vaatamisväärsus on 40 meetri sügavune lõhe nimega Slåttdalskrevan, mis on kergesti ligipääsetav paljude matkaradade kaudu.

Viited

Kategooria:Rootsi rahvuspargid
Kategooria:Västernorrlandi lään