David van Weel

David Martijn van Weel (sündinud 4. augustil 1976 Rotterdamis) on Hollandi poliitik, diplomaat, riigiteenistuja ja endine mereväeohvitser, ta on Rahvapartei Vabaduse ja Demokraatia Eest liige. Ta on alates 5. septembrist 2025 töötanud Hollandi välisministrina ja 19. juunist 2025 töötanud varjupaiga- ja migratsiooniministrina Dick Schoofi valitsuses. Ta oli Hollandi justiits- ja julgeolekuminister 2024. aasta juulist kuni 2025. aasta septembrini (samuti Dick Schoofi valitsuses).

Pärast Rotterdami Erasmiaansi keskkooli lõpetamist astus ta 1994. aastal Hollandi Kuninglikku Mereväkke. Ta lõpetas 1999. aastal ohvitserikoolituse Hollandi Kuninglikus Mereväekolledžis. Ta teenis mitmel fregatil, sealhulgas vahetusohvitserina Suurbritannia kuninglikus mereväes. Ta töötas Hollandi relvajõudude kaitsestaabis Kesk- ja Ida-Euroopa riikide staabiohvitserina ning lõpetas oma teenistusaja mereväes juhtimiskeskuse ohvitserina ja navigatsiooniohvitserina.

2004. aastal siirdus ta Hollandi Kaitseministeeriumisse poliitikanõunikuna, kus ta oli Afganistani ja Liibüa operatsioonide vanempoliitikanõunik ning koordineeris poliitikat NATO, tuumapoliitika ja desarmeerimise, erioperatsioonide ja Hollandi kaitse-eelarve koostamise valdkonnas. Hiljem töötas ta ministeeriumi peasekretäri staabiülemana (2012–2014) ja rahvusvaheliste suhete ja operatsioonide direktoraadi direktorina (2014–2016). Aastatel 2016–2020 oli ta peaminister Mark Rutte nõunik välis- ja kaitsepoliitika küsimustes.

2020. aastal sai tast NATO peasekretär Jens Stoltenbergi assistent juhtimisel tekkivate julgeolekuprobleemide alal. Ringhäälinguettevõte NOS (Nederlandse Omroep Stichting) märkis, et ta esines avalikkuse ees sagedamini pärast Venemaa sissetungi Ukrainasse veebruaris 2022. Jaanuaris 2024 nimetati tema vastutusvaldkond NATO-s ümber innovatsiooniks, hübriidohtudeks ja küberkaitseks.

2. juulil 2024 määrati ta Rahvapartei Vabaduse ja Demokraatia Eest (VVD) ettepanekul Dick Schoofi valitsuses Hollandi justiits- ja julgeolekuministriks. Nelja partei koalitsiooni lagunemise tõttu astus valitsus 3. juunil 2025 tagasi, kuid jäi ennetähtaegsete valimiste ja uue valitsuse moodustamise ajal ametisse ajutise ministrina, nagu tavaks on. Kuna parempopulistliku PVV partei ministrid lahkusid kohe valitsusest, asus ta Marjolein Faberi asemele ka varjupaiga- ja migratsiooniministri ametikohale. Pärast Judith Uitermarki (NSC) tagasiastumist 22. augustil 2025 usaldati talle kaheks nädalaks ka sise- ja kuningriigi suhete ministeeriumi tegevjuhtimine. Pärast välisminister Caspar Veldkampi (NSC) tagasiastumist määrati ta 5. septembril 2025 tema mantlipärijaks. Ta vabastati Hollandi justiits- ja julgeolekuministri ametikohalt (tema asemele asus tema parteikaaslane Foort van Oosten), kuid säilitas oma Hollandi varjupaiga- ja migratsiooniministri ametikoha.

Kategooria:Hollandi poliitikud
Kategooria:Hollandi välisministrid
Kategooria:Justiitsministrid
Kategooria:Siseministrid
Kategooria:Mereväelased
Kategooria:Sündinud 1976