Tanngrisnir ja Tanngnjóstr

Tanngrisnir ja Tanngnjóstr on Skandinaavia mütoloogias kitsed, kes veavad Thori vankrit. Nad esinevad nii "Vanemas Eddas" kui ka "Nooremas Eddas", mille kirjutas Snorri Sturluson.

Kitsede omadus on, et neid saab lõpmatu arv kordi tappa. „Noorema Edda“ järgi praeb Thor oma kitsede liha jumalatele toiduks. Pärast söömist elustab Thor loomad. Ta lööb neid oma haamri Mjölniriga ja järgmisel päeval on kitsed jälle elus. Samas allikas on kirjeldatud kuidas Thor ööbis talus ja jagas taluelanikele kitseliha. Üks talunikest, nimega Thjalfi, murdis luu, et sealt luuüdi välja imeda, mistõttu kui Thor hiljem oma kitsed ellu äratas, hakkas üks neist lonkama. Karistuseks tegi Thor Thjalfi ja tema õe Röskva oma teenijateks ja viis nad Asgardi.  

 Etümoloogia 
Vanapõhja keeles tähendab nimi Tanngrisnir  tõlkes "hammaste paljastaja" või "uriseja" ja Tanngnjóstr tähendab "see, kes hambaid krigistab". Teadlane Rudolf Simek märgib, et nimed olid loo kirjapanemise ajal suhteliselt noored ja Snorri võis need ise välja mõelda. Tänapäeval nime Tanngnjóstr kasutatakse ingliskeelepäraselt mõnikord kujul Tanngiost.

 Viited 
Kategooria:Skandinaavia mütoloogia

Kategooria:Müütilised loomad