De finibus bonorum et malorum

"De finibus bonorum et malorum" (ladina keelest "Hüvede ja pahede piiridest") on Vana-Rooma filosoofi Cicero sokraatiline dialoog. See koosneb kolmest dialoogist, millest Cicero arutleb epikureismi, stoitsismi ja Askaloni Antiochose platonismi üle (viimase hübriidsüsteem segas stoitsismi Platoni Akadeemia aristotelismi ja platonismiga). Traktaat on üles ehitatud selliselt, et igat filosoofilist süsteemi käsitletakse eraldi raamatus ning sellele järgmine raamat vaidleb eelmisele vastu (v.a Anitochose vaated, mida käsitletakse ja lükatakse ümber viiendas raamatus). Cicero kirjutas teose 45. aasta suvel eKr umbes pooleteise kuu jooksul. See on  "Tusculanae Disputationese" ja "Academica" kõrval üks kolmest Cicero mahukast  filosoofilisest teosest.

Cicero pühendas teose Marcus Junius Brutusele.

Vaata ka
 Summum bonum

Kirjandus


Kategooria:Filosoofiateosed
Kategooria:Vanarooma filosoofia