Lasti kinnitusmaterjal

Lasti kinnitusmaterjal (inglise dunnage) on materjal, mida kasutatakse transpordis pakkeüksuste liikumahakkamise vältimiseks haagises, konteineris või muus veoühikus. Tavaliselt kasutatakse selleks vineerist, papist ja liistudest valmistatud sõrestikku, erinevaid puitkonstruktsioone, õhkkotte jms. Kinnitusmaterjaliks loetakse ka materjal, mida kasutatakse toodete pakendamisel nende kaitsmiseks ja liikumahakkamise vältimiseks müügipakendis. Enamkasutatavad materjalid on vahtpolüstürool, kortsutatud paber ja mullkile. 

Suur osa kauba vigastustest leiab veoprotsessis aset põhjusel, et lastiruumis olevate pakkeüksuste (enamasti kaubaga aluste) vahel on vaba ruumi, mis võimaldab pakkeüksuste liikumahakkamist inertsjõudude toimel. Nihkumine lõpeb enamasti kokkupuutumisega teise pakkeüksusega ja tagajärjeks võib olla pakendi, halvemal juhul ka kauba kahjustus. 

Kruvidega ühendatud puidust konstruktsioonide abil saab kinnitada lastiruumis kaubaaluseid ja ilma alusteta transporditavaid erimõõdulisi tooteid. Kui konteineris jääb pakenditest üle vaba ruumi, on võimalik tagada pakendite paigalpüsimine peenikestest prussidest ja puitkiudplaadist koostatud vaba ruumiosa täitvate risttahukate abil. 

 Õhkkott 
Pakkeüksuste fikseerimiseks lastiruumis kogu veoprotsessi jooksul kasutatakse suruõhuga täidetud spetsiaalsest mitmekihilisest jõupaberist ja PE-tüüpi plastkilest kotte. Õhkkott (inglise dunnage bag; airbag) on mitmekordselt kasutatav jõupaberist ja/või plastikust (polüpropüleenist) balloonist täidetav kott, mis paigutatakse koorma laadimisel pakkeüksuste liikumahakkamise vältimiseks pakkeüksuste või pakkeüksuste ja veoühiku seina vahele. Õhkkott pole pakend, vaid sarnaselt puidu jms materjalidega lastikinnitusvahend. 

Tavaliselt koosneb õhkkoti sisesein kolmest kihist plastkilest ja välissein kahest paberikihist. Õhuga täitmata kott asetatakse kaubaaluste vahele või aluse ja konteineri seina vahele ning täidetakse suruõhuballoonist, tekitades kotis ülerõhu. Kott võtab suruõhuga täitmisel tühja ruumi kuju, mille tulemusel takistatakse pakkeühikute nihkumist lastiruumis veoprotsessi kestel. 

Õhkkotid on mitmekordselt kasutatavad. Pärast suruõhu väljalaskmist on võimalik neid mitmeid kordi uuesti suruõhuga täita. Õhkkotid taluvad pikka aega kuni 80%-list suhtelist niiskust ja temperatuuri 40–50 0C. Kotte toodetakse eri suuruses olenevalt sellest, millise suurusega (laiusega) tühimik tuleb pakkeüksuste vahel täita. Kui näiteks õhkkott suurusega 60 x 110 cm suudab fikseerida pakkeühiku(d) kaaluga kuni 3 t, siis kott mõõtmetega 100 x 180 mm fikseerib kuni 12 t kaaluga pakkeüksuse (te) paigaloleku lastiruumis. 

Kottide täitmine suruõhuga toimub kiiresti – 60 x 110 cm suurune kott täidetakse 8–11 s jooksul, 100 x 220 cm kott aga 35–46 s jooksul. Õhkkotte täidetakse spetsiaalse suruõhupüstoli – inflaatori abil. Läbi püstoli käepide liikuv suruõhk tekitab püstolis hõrenduse, mistõttu hakkab püstoli tagumisest avatud otsast voolama juurde välisõhku. Kui õhkkott on täitunud, hakkab ülearune rõhk väljuma püstoli tagumisest õhuavast. 

Õhku on võimalik kotist väga lihtsalt välja lasta vajutades selle täitmissuudmes olevale kolvile. Rõhk pakenditele on 0,1–0,2 bar. Õhkkottide laiused on 600; 900; 1000 ja 1200 mm. Täidetavad vahed lastiruumis on laiustega 150, 220, 250 ja 300 mm. Kuna õhkkotid avaldavad lastiruumi seintele arvestatavat rõhku, on võimalik neid kasutada ainult jäiga konstruktsiooniga veoühikutes. Tentkattega veokifurgoonid, haagised, poolhaagised ja vahetuskonteinerid ja raudteevagunid selleks ei sobi. 

Kategooria:Laondus