Särikahvel

Fotograafias on särikahveldus üldine tehnika, mille käigus tehakse samast objektist mitu võtet erinevate kaamera sätetega, tavaliselt eesmärgiga pilte järeltöötluses ühendada. Särikompensatsioon on kasulik ja sageli soovitatav olukordades, kus ühe võttega on raske soovitud pilti saada, eriti kui säriparameetrite väike varieeruvus avaldab tulemusele märkimisväärset mõju. Arvestades mitme võtte tegemiseks kuluvat aega, kasutatakse seda tavaliselt staatiliste objektide puhul, kuid mitte alati.  Automaatne särikompensatsioon on paljude tänapäevaste kaamerate funktsioon. Kui see on seatud, teeb see automaatselt mitu särikompensatsiooniga võtet, seega ei pea fotograaf sätteid manuaalselt muutma. 

 Särikahvelduse tüübid 
Enamasti viitab termin "kahveldus"  särikahveldusele: fotograaf valib ühe pildi antud säritusega, mis on ühe või mitme võrra heledam ja ühe või mitme võrra tumedam, et valida kõige sobivam pilt. Tehniliselt saab seda teha kas säriaega, ava või digitaalkaamerate puhul ISO-tundlikkust või nende kombinatsioone muutes. Säritust saab muuta ka valgustaset muutes, näiteks neutraalsete hallide filtrite abil või objektile langevat valgust muutes (nt tehisvalgus, välk). Kuna eesmärk on muuta särituse hulka, mitte visuaalset efekti, siis staatiliste objektide särikompensatsioon toimub tavaliselt säriaja muutmisega nii kaua kui võimalik.
pisi|Canon EOS 100 pildiotsija teave koos särikahvliga
Paljud professionaalsed ja edasijõudnud amatöörkaamerad, sealhulgas digikaamerad, suudavad automaatselt pildistada särikompensatsiooniga pildiseeriat, kuid isegi odavamatel kaameratel on tõhus manuaalne särikompensatsiooni juhtimine.

Särikahvel on eriti kasulik suure kontrastsusega stseenide puhul või siis, kui kasutatakse piiratud dünaamilise ulatusega meediume, näiteks läbipaistev film või CCD-sensorid digikaameratel.

Särikahvlit kasutatakse ka sujuva sisse- või väljalangemise efektide loomiseks, näiteks koos mitmevaateliste slaidiesitluste puhul või kombineeritult mitmekordse särituse või välguga.

Negatiivfilmile pildistades ei tohi printimise protsessis kompenseerida tahtlikult ala- ja ülesäritatud pilte. Kui fotoseeria on küll särikompenseeritud, aga seejärel prinditakse need automaatsete seadmete abil välja, võib seade eeldada, et kaamera või fotograaf tegi vea ning automaatselt "parandada" kaadreid, pidades neid valesti tehtuks. 

Särikahveldusega loodud pilte kombineeritakse tihti järeltöötluses, et luua laia dünaamilise ulatusega pilt, mis ühendab erinevate säritustega jäädvustatud osad ühtseks tervikuks. 

 Välgukahveldus 
Välgukahveldus on tehnika, mida kasutatakse elektroonilise välguga töötamisel, eriti siis, kui välku kasutatakse täitevälguna olemasoleva valguse kõrval, et säilitada õige üldsäritus. Välgu intensiivsust muudetakse pildiseerias sammude kaupa, et leida kõige meeldivam ümbritseva valguse ja täitevälgu kombinatsioon. Kui seda tehnikat kasutatakse just sellisel eesmärgil, eristatakse välgukahvlit tavalisest särikahvlist, kuigi termini kasutus pole alati rangelt piiritletud.

Kui välgu intensiivsust pole võimalik lihtsalt reguleerida (näiteks stuudiovälklampide puhul), on võimalik muuta ka ava, kuid see mõjutab teravussügavust ja ümbritseva valguse säritust. Kui soovitakse muuta välgu ja ümbritseva valguse suhet välgukahvelduse abil, siis tuleb samaaegselt muuta ka säriaega, et säilitada ümbritseva valguse tase. Fokaaltasapinnaliste katikutega on seda sageli keeruline saavutada piiratud X-sünkroniseerimiskiiruse tõttu. Lisaks ei toimi stuudiovälkudega sellised tehnikad nagu kõrge särikiirusega sünkroniseerimine. 

 Teravussügavuse kahveldus 
Teravussügavuse kahveldus (DOF) tähendab erinevate ava väärtusega ( f-stopiga ) pildiseeria tegemist, hoides säritust ühtlasena. Seda tehakse kas säriaega muutes või digikaamerates vajadusel ISO-tundlikkust kohandades. Esimesel juhul muudab see ka pildil liikumisest tingitud hägususe hulka. Teisel juhul võib see märgatavalt mõjutada pildi müra ja kontrasti.

Teravussügavuse kahvelduse ja mitmekordse särituse kombineerimisel saab Minolta Maxxum 7 automaatse STF-funktsiooni abil saavutada nn STF-efekti ( sujuva teravustamise efekt ).  

 Fookuskahveldus 
keskel|pisi|1000x1000px|Pildiseeria, mis demonstreerib fookusvahemikku. Vasakpoolne pilt näitab ühte võtet, mis on tehtud  f/10, kus kärbse näo tunnused on kaamerale kõige lähemal. Keskmine pilt näitab kaamerast kõige kaugemal asuvaid tunnuseid. Parempoolne pilt näitab fookuse virnastamist : kuue kärbse järk-järgult fokuseeritud pildi jada, mis on CombineZM-i abil kokku pandud liitpildiks.
Fookuskahveldus on kasulik piiratud teravussügavusega olukordades, näiteks makrofotograafias, Sellistel juhtudel tehakse tavaliselt mitu võtet, igaüks erineva fookustasandiga, et hiljem valida pilt, millel võimalikult suur osa objektist on terav, või kombineerida mitme foto teravad alad üheks pildiks (fookuse virnastamine). Tavaliselt hõlmab see tarkvara kasutamist, mis kasutab teravustamismaski, filtreerimisalgoritmi, mis eemaldab iga särituse fookusest väljas olevad osad. Seejärel "virnastatakse" fookuses olevad osad ehk kombineeritakse üheks pildiks. Fookuse virnastamine on keeruline, kuna objekt peab jääma paigale ja fookuspunkti muutudes muutub piltide suurendus (ja asukoht). Seejärel tuleb seda sobivas rakenduses korrigeerida, pilti teisendades.

 Valgebalanssi kahveldus 
Valgebalanssi kahvleldust, mis on spetsiifiline digifotograafias, kasutatakse peamiselt siis, kui kaadris on mitu erinevat valgusallikat. Näiteks, kui on sisevõte, mida valgustavad hõõglambid, kuid kaadris on ka aken ning soovitakse pildile saada ka päikesevalguses välisvaadet. Kuna tegemist on erinevate värvustemperatuuridega, on vaja valgebalanssi kahveldust.

Selleks tehakse mitu fotot erinevate valgebalanssi seadistustega. Tavaliselt ulatub valik sinakama tooniga piltidest punakama tooniga piltideni.

Kaamera RAW-formaadis pildistades (kui see on toetatud) saab hiljem valgebalanssi järeltöötluses vabalt muuta. Seetõttu on valgebalanssi kahveldus eriti kasulik olukorras, kus soovitakse võtteplatsil kohe võrrelda eri valgetasakaalu seadistuste tulemusi.

Erinevalt manuaalsest valgebalanssi kahvlist, mis nõuab fotograafilt mitme võtte tegemist, vajab automaatne valgebalanssi kahvel ainult ühte säritust.

 ISO-kahveldus 
ISO-kahveldus on simulatsiooni teel tehtav särinihutamise vorm, mille puhul ava ja säriaeg jäävad samaks, seega ei muutu ei teravussügavus ega liikumishägu. Sellisel juhul muudetakse pildi heledust ainult digitaalsignaali võimendust suurendades või vähendades, enne kui see teisendatakse pildifailiks, näiteks JPEG- või TIFF -vormingusse. 

Seda tüüpi nihutamist tuleb teha kaamera manuaalrežiimis, kuid seda on lihtne teostada ka nii, et tehakse üks õigesti säritatud RAW-foto ja rakendatakse hiljem järeltöötluses särikompensatsiooni. See on sarnane filmifotograafia „push“- ja „pull“-protsessile ning mõjutab pildimüra hulka.

Samuti on võimalik rakendada ISO-kahvelduse tüüpi, mis kahveldab signaali võimendust, säilitades pildi heleduse. Sellisel juhul jääb särikompensatsiooni (EV-väärtus) säte ISO-väärtuse kahveldamisel Av, TV või P režiimis konstantseks, mis avaldab mõju säriajale, ava väärtusele või mõlemale. Selline ISO-kahvelduse vorm võib potentsiaalselt mõjutada mitte ainult pildimüra, vaid ka teravussügavust ja liikumisest tingitud hägusust.

Kaamerasisene automaatne ISO-kahveldus on haruldane ja seetõttu tuleb seda tavaliselt manuaalselt teha.

 Vaata ka 

 Automaatne kahveldus
 Särituse liitmine erineva intensiivsusega piltide ühendamiseks
 Fookuse virnastamine erinevate fookustega piltide ühendamiseks

 Viited 
Deguzman, Kyle. https://www.studiobinder.com/blog/what-is-bracketing-photography-definition/
Kategooria:Fotograafia