Benhur Abalos

Benjamin de Castro Abalos Jr. (sündinud 19. juulil 1962 Manilas) on Filipiinide poliitik, jurist ja võidusõiduhobuste aretaja, kes oli aastatel 2022–2024 president Bongbong Marcose valitsuses Filipiinide sise- ja kohaliku omavalitsuse sekretär (sisuliselt Filipiinide sise- ja kohaliku omavalitsuse minister). Aastatel 2021–2022 oli ta Rodrigo Duterte administratsioonis Manila suurlinnapiirkonna arenguameti (MMDA) esimees.

Ta on Benjamin Abalose sr. ja Corazon de Castro viiest lapsest ​​vanuselt teine. Ta käis alg- ja keskkoolis Don Bosco tehnikakõrgkoolis (katoliiklikus erakoolis), mille ta lõpetas 1979. aastal. 1982. aastal lõpetas ta De La Salle'i ülikooli bakalaureuseõppes ajaloo ja politoloogia alal. Seejärel õppis ta Ateneo de Manila ülikoolis, kust sai 1987. aastal õigusteaduse magistrikraadi. Ateneo ülikoolis oli ta esimesel ja neljandal aastal üliõpilasesinduse esindaja. Ta võeti advokatuuri vastu 1988. aastal.

1990. aastate alguses oli ta Mandaluyongi (Manila linnaosa) rahva korrakaitsenõukogu (PLEB) liige, mida juhtis volikogu liige Pablito Gahol. Nõukogu oli kohaliku politsei üle distsiplinaarvõimuks. Ta valiti esmakordselt Mandaluyongi 1. ringkonna volikogu liikmeks aastatel 1995–1998. Selles ametis esimees ta seaduste, rahu ja korra ning avaliku julgeoleku komisjoni ning teenis Angara asjade, elatusvahendite ja ühistute komisjonis.

Ta valiti oma isa Benjamin Abalose asemel Mandaluyongi linnapeaks 1998. aastal. Tema valitsemisviisile omistatakse Mandaluyongi muutmine vaid ühe ametiaja jooksul "Filipiinide tiigrilinnaks". Ta valiti tagasi 2001. aastal ja ta oli kohalik tegevjuht kuni 2004. aastani.

2004. aasta valimistel vahetas ta ametikohti oma kauaaegse poliitilise liitlase, esindaja Neptali Gonzales II-ga, et saada linna ainsaks esindajaks Filipiinide Kongressi Esindajatekojas. Abalos teenis selles ametis kuni 2007. aastani. Alamkoja liikmena koostas ta kokku 25 seaduseelnõu ja oli kaasautor 54 muus. Ta toetas Filipiinide Spordikomisjoni kogu ajaloo suurimat eelarvet. Lisaks oli Abalos Vabariigi seaduse nr 9397, tuntud ka kui 1992. aasta muudetud linnaarenduse elamuehituse seadus, peamine autor.

2007. aastal valiti ta uuesti Mandaluyongi linnapeaks, vahetades taas ametit Neptali Gonzales II-ga. Ta valiti tagasi 2010. ja 2013. aastal.

Oma teisel linnapea ametiajal püstitas ta uusi rekordeid, valides end kahe riikliku organisatsiooni presidendiks. Esimene organisatsioon oli Filipiinide Kohalike Omavalitsuste Liit (ULAP), mis ühendab kõiki 1,2 miljonit valitud/ametisse nimetatud kohalikku ametnikku riigis ja nende katusorganisatsioone (Kuberneride Liit, Asekuberneride Liit, juhatuse liikmed, linnapead, omavalitsuste linnapead, abilinnapead, volikogu liikmed ja Sangguinaang Kabataan, samuti õdede ja ämmaemandate organisatsioonid). Teine organisatsioon oli Filipiinide Linnade Liit (LCP), mis ühendab kõiki riigi 122 linnapead. Ta oli esimene linnapea, kes oli samaaegselt nende kahe prestiižse organisatsiooni eesistuja. Tema ametiaeg ULAPis oli ka esimene kord, kui linnapea juhtis ULAPi, mida traditsiooniliselt juhtis kuberner. Ta oli kohalik tegevjuht kuni 2016. aastani.

President Rodrigo Duterte nimetas ta Manila linnastu arenguameti (MMDA) esimeheks 11. jaanuaril 2021, asendades Danilo Limi, kes suri koroonatüsistustesse. Koroonapandeemia ajal teenides lubas ta järgida hea valitsemistava põhimõtet, mida ta Mandaluyongis kohaliku tegevjuhina enam kui kümme aastat propageeris. MMDA juhina juhtis ta agentuuri, mis reageeris Manila linnastu vajadustele vastavalt MMDA mandaatidele Vabariigi seaduse nr 7924 alusel. Selle ülesande täitmiseks käskis ta kõigil agentuuri töötajatel jätkata head tööd tõhusa avaliku teenuse osutamisel. Lisaks MMDA esimehe ametikohale on ta ka riikliku pealinna piirkonna regionaalarengu nõukogu esimees ja Metro Manila nõukogu (MMDA juhatus ja poliitikakujundamise organ) esimees.

Ta astus ametist tagasi 7. veebruaril 2022, et asuda presidendikandidaadi Bongbong Marcose riikliku kampaania juhiks, päev enne riiklike kandidaatide ametliku kampaaniaperioodi algust.

13. mail 2022 teatas eeldatava presidendi Bongbong Marcose pressiesindaja Victor Rodriguez, et ta oli vastu võtnud Marcose kandidatuuri Filipiinide sise- ja kohaliku omavalitsuse ministriks. Teadaanne tehti paar päeva pärast 2022. aasta presidendivalimisi, mil Marcosel oli osalistes ja mitteametlikes tulemustes kindel edumaa.

Ta ütles, et toob Marcose juhtimisel sise- ja kohaliku omavalitsuse ministeeriumi (DILG) juhtimisel kaasa oma ulatusliku poliitilise kogemuse. Ajal, mil meie rahva ühtsusele on tugev üleskutse, ütles Abalos, et "DILG (Department of the Interior and Local Government) mängib üliolulist rolli rahu ja korra edendamisel ning meie kohalike omavalitsuste ühendamisel". Märkimisväärsete saavutuste hulka tema ajal DILG sekretärina kuuluvad endiste moro mässuliste värbamine Filipiinide riiklikku politseisse ja programmi Buhay Ingatan, Droga’y Ayawan (BIDA) rakendamine, mis suurendas narkootikumide konfiskeerimist märkimisväärselt, seitse korda, võrreldes eelmiste administratsioonidega.

 Isiklikku 
Ta on 1985. aastast abielus Carmelita Abalosega, neil on kuus last.

Kategooria:Filipiinide poliitikud
Kategooria:Siseministrid
Kategooria:Sündinud 1962