Ptahhotep

Ptahhotep (egiptuse keeles ptāħ ħwtp — "Ptahile meelepärane") oli Vana-Egiptuse kõrgeim isik, suurvesiir, kes elas Vana Kuningriigi viienda dünastia valitsusajal (25.–24. sajand eKr). Hiljem peeti teda üheks suureks antiikaja targaks, kuna Ptahhotepi õpetusi omistati talle. 

Õpetuste sissejuhatuses räägib tark Ptahhotep oma kõrgest east, soovib pensionile jääda ja palub, et tema poeg, kelle nimi on samuti Ptahhotep, määrataks tema mantlipärijaks. Ta lubab õpetada oma poega vaaraod ja rahvast ustavalt teenima. 

Autor mõistab hukka ahnuse, rõhutades, et pärast surma pole rikkusest mingit kasu, ükskõik kui luksusliku hauakambri koguja endale ka ei ehitaks: jumal Osirise kohtuotsuse ees on olulised inimese teod, mitte aarded. Ptahhotep aga julgustab noormeest teadmisi taotlema ja oma naise suhtes tähelepanelik olema. Ta rõhutab ka, et kõrgeim voorus on kuulekus oma isale ja ülemusele. Rõhutatakse ka alandlikkuse, ustavuse vajadust oma kohustuste täitmisel ja vajadust vajadusel vaikida. 

Ptahhotepi aktiivne periood jääb umbes aastatesse 2425–2375 eKr. Ta oli vaarao Djedkare Isesi (5. dünastia, Vana Kuningriik) valitsemisajal vesiir. Tema tiitlite täielik loetelu näitab, et ta oli ka linnavalitseja, kuningliku pitsati hoidja, kohtunik, ülempreester, pühade raamatute ümberkirjutaja, kõigi kuninglike tööde direktor, kirjutajate ülem, kahe viljaaida ülevaataja, kahe Valge Maja haldaja (st Ülem- ja Alam-Egiptuse laekur) ja matuste ülevaataja.

Kategooria:Vanaegiptuse inimesed