SOV

SOV on üks põhisõnajärje tüüpidest, milles S tähistab grammatilist subjekti ehk alust, O grammatilist objekti ehk sihitist ning V tegusõna.

Teisteks põhisõnajärjetüüpideks on SVO, VOS, VSO, OSV ja OVS.

SOV ja SVO on neist kõige levinumad, moodustades kokku peaaegu 90% kõikidest tüüpidest. Sagedasem on SOV-järg ja WALS-i andmetel kuuluvad sinna näiteks jaapani, hindi, türgi ja mari keel.

 Põhisõnajärg 
Keele põhisõnajärje määrab lauseliikmete järjestus, mis kehtib tüüpilistes, markeerimata, normaalrõhulistes väitlausetes, mille keskmeks on (finiit)verb koos kohustuslike argumentidega. Lause elemente saab vastavalt sobivale kontekstile muuta, jättes välja mõningat informatsiooni, mida kontekst ei vaja, või rõhutades midagi, mida on vaja esile tõsta.

Seda, kuidas põhisõnajärge keeles välja selgitada, on Paul R. Kroeger (2005) kirjeldanud Bickford (1998) kaudu:

a. Sagedus: see, mida kõige sagedamini kasutatakse, on põhisõnajärg.

b. Neutraalne semantika ja pragmaatika: põhilised laused on väitlaused, mitte küsilaused ega käsklaused, ning on jaatavad; samuti ei anna ühelegi argumendile eraldi tähendust (lause kirjeldab lihtsalt olukorda, on neutraalne). Enamik grammatikateooriaid leiab, et aktiivsed laused on põhilisemad kui passiivsed laused.

c. Asesõnade vältimine: asesõnadega laused on sageli erilise sõnajärjega, seega avaldub põhisõnajärg paremini nimisõnafraaside ja prepositsioonifraasidega lausetes.

d. Kõrvallause: paljudes keeltes on kõrvallausetes vähem variatsiooni, mistõttu tuleks vaadata kõrvallauseid.

e. Jaotus: markeeritud teemaga laused sobivad tihti ainult ühte kindlasse konteksti. Põhilisel sõnajärjel on laiem jaotus, mida näeb mitmes erinevas kontektsis.

Mõnes keeles pole aga kindlat põhisõnajärge, nagu näiteks vanakreeka keeles. Selles keeles ei muuda sõnajärje varieerumine lause tähendust, sest nimisõnad on lauses märgitud käänetega.

 SOV-keelte näiteid 

 Jaapani keel 
Taro g ainu o mita (Japanese [Japanese-Ryukyuan: Japan])

Taro-sub dog-obj saw

'Taro saw the dog.'

'Taro nägi koera.'

 Hindi keel 
Hindi keeles on neutraalsetes lausetes subjekt tavaliselt esimesel kohal ja verb viimasel kohal, objektid ja adverbiaalid nende vahel. Aega väljendatakse lauses tavaliselt enne kohamäärust:लड़का आज यहाँ नहीं है।

laṛkā āj yahā̃ nahī̃ hai

[the boy today here not is]

'The boy isn’t here today.'

'Poiss ei ole täna siin.'

 Türgi keel 
Türgi keeles annab küsimus-vastus vorm edasi hästi türgi keele sõnajärje. Küsimuse vastus on SOV-keelele omane:Q: Ne oldu? ‘What happened?'

A1: Cadı bir hırsız-ı lanetle-di

witch-nom a  thief-acc curse-past

'The witch cursed a thief.'

'Nõid needis varast.'

 Eesti keele sõnajärg 
Eesti keele põhisõnajärjeks on SVO-järg. Sõnajärg täidab olulist pragmaatilist rolli info struktureerimisel. Info edasi andmisel esitatakse enamasti esimesena teadaolev info (teema) ning seejärel lisatakse uus info ehk reema. Neid kahte eristatakse sageli sõnajärje kaudu. Selles mõttes on eesti sõnajärg suhteliselt vaba. V2-reegel kehtib aga eelkõige iseseisvate jaatavate väitlausete puhul.

 Viited 

Kategooria:Keeleteadus