Viiburi piiskopkond

Viiburi piiskopkond oli aastatel 1554–1723 tegutsenud luterliku Rootsi kiriku piiskopkond ja aastatel 1924–1945 Soome Evangeelse Luterliku Kiriku piiskopkond.

 Esimene Viiburi piiskopkond 
pisi|300px|Viiburi toomkirik, 17. sajandil
Viiburi piiskopkonna moodustas reformatsiooni järel Rootsis, 1554. aastal Gustav Vasa, Rootsi kuningriigi Soome Turu piiskopkonna idaosadest. Piiskopkond taasühendati aastatel 1578–1618 Turu piiskopkonnaga, Stolbovo rahu järel see eraldati taas omaette piiskopkonnaks ja Viiburi piiskopkonna piiskopile halduse alla lisati ka Käkisalmi lään ja Ingerimaa, välja arvatud Narva linn, kuni 1638. aastal tehtud otsuse kohaselt sai Ingerimaast eriline superintendentsiamet ehk piiskopkond ja 1641 määrati selle esimeseks Narva ja Ingerimaa superintendendiks Harjumaa praost Heinrich StahlKyösti Väänänen, Herdaminne för Ingermanland. I, Lutherska stiftsstyrelsen, församlingarnas prästerskap och skollärare i Ingermanland under svenska tiden s. 17,  Svenska litteratursällskapet i Finland, 1987..

Põhjasõja ajal langes Viiburi piiskopkonna territoorium 1710. aastal Moskva tsaaririigi valdusse, mistõttu jagati Viiburi piiskopkonna haldus Porvoo ja Mikkeli ajutisteks konsistooriumipiirkondadeks. 

Viiburi piiskopkonna toomkirikuks oli Viiburi vana toomkirik (soome k. Viipurin vanha tuomiokirkko).
pisi|Viiburi vana toomkiriku säilinud kellatorn. Kirik oli aastatel 1720–1918 vene õigeusu kirik
Rootsi ja Venemaa keisririigi vahelise Põhjasõja lõpetanud 1721. aasta Uusikaupunki rahulepinguga läksid Ingerimaa ja osa Laadoga järvest läänes asuvast Karjala maakitsusest koos Viiburi lääni osaga Venemaa keisririigile.  Venemaa keisririigi Viiburi kubermangus, Rootsi kiriku Viiburi piiskopkond jagati Porvoo ja Mikkeli ajutisteks konsistooriumipiirkondadeks. 

 Viiburi piiskopid 
1554–1563, Paul Pedersson Juusten, 
1563–1564, Canutus Johannis, 
1568–1578, Erik Matthaei Herkepaeus,
 Aastatel 1578–1618 olid Viiburi ja Turu piiskopkonnad liidetud. 
1618–1629, Olaus Erici Elimæus, 
1630–1632, Nicolaus Carelius, 
1633–1641, Gabriel Persson Melartopaeus, 
1642–1656, Petrus Jonæ Bjugg  (surn. 1656)Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Bjugg, Petter (-1656), (vaadatud 1.1.2026), 
1658–1664, Nicolaus Nycopensis  (surn. 1664)Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Nycopensis, Nils (-1664), (vaadatud 1.1.2026), 
1664–1672, Petrus BrommiusGustaf Elgenstierna, Den introducerade svenska adelns ättartavlor / 1. Abrahamsson-Celsing / Brommenstedt, nr 1367, s. 623 (surn. 1672)Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Brommius, Petter (-1672), (vaadatud 1.1.2026), 
1672–1679, Abraham ThauvoniusMatthias Akiander. Bidrag till kännedom om Evangelisk-lutherska församlingarne i Ingermanlands stift, Helsingfors, J. C. Frenckell & Son, 1865, lk. 63 (1622–1679)Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Thauvonius, Abraham (1622-1679), (vaadatud 1.1.2026)
1679–1681, Henrik CarsteniusHenricus Henrici Carstenius, Svenskt biografiskt lexikon, otsitud 16.12.2025, sok.riksarkivet.seHenriku poeg, Petrus Carstenius (1646/47 – 1710) oli vaimulik Ingerimaal, Nyenskansisis ja Karjalas, Viiburi toomkiriku toompraost 1683   (1612–1683)Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Carstenius, Henrik (1612-1683), (vaadatud 1.1.2026), 
1681–1696, Petrus BångRecke, Johann Friedrich von / Napiersky, Karl Eduard / Beise, Theodor, Allgemeines Schriftsteller- und Gelehrten-Lexicon der Provinzen Livland, Esthland und Kurland, Bd.: 1, A - F, Mitau, 1827, seite 71, Bång (Petrus Erici) (1633–1696)Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Bång, Petter (1633-1696), (vaadatud 1.1.2026), 
1696–1705, Petrus Laurbecchius (1628–1705)Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Laurbecchius, Petter (1628-1705), (vaadatud 1.1.2026), 
1705–1711, David Lund (1657–1729)Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Lund, David (1657-1729), (vaadatud 1.1.2026).

pisi|left|200px|Uusikaupunki rahulepinguga sätestatud Rootsi ja Venemaa keisririigi piirialad Karjalas ja Ingerimaal 

Põhjasõja järel piirkonna soome luteri kirikuorganisatsioon allus Rootsi Porvoo piiskopkonnale, kuna senise Viiburi piiskopkonna keskus viidi 1724. aastal Venemaa valdusse läinud Viiburist üle Porvoosse ja Viiburisse moodustati Viiburi konsistooriumViipurin konsistori, Tietoja Suomen seurakunnista. Suomen Sukututkimusseura (vaadatud 06.02.2026) (Viipurin konsistori) (1720), mille juhiks oli Viiburi toomkiriku toompraost: 1755–1790 Magnus Alopaeus (1716–1790Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Alopaeus, Magnus (1716-1790), (vaadatud 6.2.2026)), Johan Stråhlman  (1733–1800Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Stråhlman, Johan (1733-1800), (vaadatud 6.2.2026)) ning Hamina konsistooriumHaminan konsistori, Tietoja Suomen seurakunnista. Suomen Sukututkimusseura (vaadatud 06.02.2026) (Haminan konsistori) (1743), mille juhiks oli 1744–1783 Hamina toompraost Fabian Nicolaus Jacobsson Gudzeus (1700–1790Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Fabian Niklas Gudseus († 1790), (vaadatud 6.2.2026)) jt. Vana-Soome luteriusu kirik oli algselt Pühima Valitseva Sinodi haldusalas ja hiljem Liivimaa, Eestimaa ja Soomemaa Asjade Justiitskolleegiumi haldusalas. Vana-Soome konsistooriumiringkonnad kaotati 1812. aastal Viiburi alade liitmisel Soome suurvürstiriigiga.

Soome suurvürstiriigis oli Viiburi kubermangus luteriusu kogudused: Jääski 1812–1917, Kymi 1812–1917, Lappee 1812–1917, Ranna 1812–1917, Äyräpää 1812–1917, Käkisalme edelakihelkonnas 1812–1862, Käkisalme 1863–1917, Käkisalme põhjakihelkonnas 1812–1847, Sortavala 1848–1917, Salmi 1848–1917, Käkisalme keskmises kihelkonnas 1818–1862, Kurkijoki  kihelkonnas 1863–1917 jaotatud Viiburi praostkonda, Edela-Kajala praostkonda, Põhja-Kajala edelapraostkonda ja Põhja-Kajala põhjapraostkondadesseViipurin konsistori, soome viki (vaadatud 02.01.2026).

 Teine Viiburi piiskopkond 
pisi|Viiburi uus toomkirik (1893–1940)
Savonlinna piiskopkonna keskus viidi Soome iseseisvumise järel Viiburisse üle 1925. aastal. Piiskopkond hõlmas Viiburi ja Mikkeli lääni ning Kuopio lääni Karjala-poolset osa. Viiburi piiskopkonna toomkirikuks oli 1893. aastal ehitatud Viiburi uus toomkirik (Viipurin tuomiokirkko).
pisi|left|Hamina Maria kirik
pisi|left|Sortavala kirik
Viiburi piiskopkonda kuulusid: Toomkogudus, Hamina, Lappeenranta, Mikkeli, Juva, Savonlinna, Jääske, Äyräpää, Käkisalmi, Kurkijoe, Sortavala, Kitee, Joensuu, Nurmekse kogudused ja kihelkonnad: Kymi 1917–1945, Lappee 1917–1945, Jääski 1917–1945, Ranna 1917–1945, Äyräpää 1917–1937, Käkisalme 1917–1945, Kurkijoki 1917–1945, Sortavala 1917–1945, Salmi 1917–1945, Rajajoe 1937–1945, Viiburi 1937–1945Luettelo Suomen kihlakunnista, soome viki (vaadatud 02.01.2026).

Jätkusõja järel 1944. aastal loovutati Viiburi NSV Liidule. 1945. aastal loodi Mikkeli piiskopkond ja piiskopkonna keskus viidi ametlikult Viiburist Mikkelisse (soome k. Mikkelin hiippakunta).
 Piiskopkonna piiskopid 
 Erkki Kaila (1924–1935)
 Yrjö Loimaranta (1935–1942)
 Ilmari Salomies (1942–1951), Viiburi ja Mikkeli piiskop

 Viited 

Kategooria:Viiburi ajalugu
Kategooria:Soome Evangeelne Luterlik Kirik
Kategooria:Soome ajalugu