India tiigihaigur

India tiigihaigur (Ardeola grayii) on haigurlaste sugukonda kuuluv linnuliik.

Välimus
India tiigihaigur on 42–46 cm pikk. Tiibade siruulatus on 75–90 cm. Kaalub 230–276 g.

Selg on pruun. Peal ja kaelal on tumepruunid ja beežid triibud. Tiivad, päranipuala, saba ja kõht on valged. Rind on valge beežide triipudega. Nokk on kollane, nokaots on must. Valjasriba on roheline. Silmad on kollased. Jalad on rohelised.

Hundsulestikus on pea ja kael üleni helepruunid. Valjasriba ja nokatüvik on sinised või rohelised. Ülaselg on tumepunane. Rinnal on pikad helepruunid suled. Jalad on erekollased, mõnel linnul punased.

Noorlinnu pruunitriibuline sulestik sarnaneb puheksulestikus täiskasvanu omaga, kuid noorlinnu rind on täpiline ja sabal võib olla pruune laike. Nokk on tumedat värvi.

Levik
India tiigihaigru levila ulatub Pärsia lahest Myanmarini. Elavad ka Lakadiividel, Maldiividel, Andamani ja Nicobari saartel.

Elavad jõgede ja järvede ääres, padurates, riisipõldudel ning mangroovides. Võivad pesitseda ka linnades. Tavaliselt elavad madalikel, kuid Nilgiri mäestikus on neid kohatud 2150 m kõrgusel merepinnast.

Toitumine
Toituvad väikestest kaladest, konnadest, koorikloomadest, veeputukatest, rohutirtsudest, kilkidest, sipelgatest ja kilpkonnapoegadest.

Toitu otsides seisavad paigal või kõnnivad aeglaselt. Toituvad üksi või väikestes parvedes. Kui toitu on palju, võivad koguneda suurematesse parvedesse, kus on 15–25 lindu. Toituvad hommikul ja hilisel pärastlõunal. Mõnikord kasutavad kalade püüdmisel sööta.

Pesitsemine
Tavaliselt pesitsevad kolooniates, vahel ka üksikult. Pesa asub 2–16 m kõrgusel puu otsas. Emaslind ehitab pesa isase korjatud okstest.

Põhja-Indias pesitsevad maist septembrini, Lõuna-Indias ja Sri Lankal detsembrist maini. Kurnas on neli sinakasrohelist muna mõõtmetega 38 × 28,5 mm. Mune hauvad mõlemad vanemad 24 päeva. Pojad saavad lennuvõimeliseks 25–29 päeva vanuselt.

Viited

Välislingid

Kategooria:Haigurlased