Fenja ja Menja

Fenja ja Menja olid Skandinaavia mütoloogias kaks hiiglaslikku õde, kes töötasid kuninga Frode käsul Grotte veskis.

Nimi Fenja on pärit sõnast feni, mis tähendab rabaA concise dictionary of old Icelandic : 1857-1928 : Free Download, Borrow, and Streaming : Internet Archive ja Menja on tulnud sõnast mani, mis tähendab ornamenti.

 Muistend 
Fenja ja Menja olid tohutu jõuga naishiiglased. Fyni saare kuningas Frode, pidas neid träälidena ja sundis neid Grotte veskis kulda jahvatama. Frode oli julm ega lubanud neil puhata kauem, kui kulus laulu laulmiseks. Kuid õed olid pahased ja liitusid merekuningas Mysingi väega, kes alistas kuninga Frode. Merekuningas tegeles soola müümisega ning ta viis õed ja Grotte veski oma laevale, kus ta sundis neid soola jahvatama. Lõpuks oli laeval nii palju soola, et see muutus liiga raskeks ja uppus. Snorri Sturlusoni kohaselt jätkab Grotte veski mere põhjas soola jahvatamist ja seepärast on meri soolane.

Arvatakse, et merekuninga laev uppus Fanø ja Mandø saare vahel, sest seal on meri eriti soolane ning saarte nimed ühtivad kahe õe nimedega.

Õdede Fenja ja Menja lugu on jutustatud "Grotti laulus" ("Gróttasöngr"), mida legendi järgi laulsid õed Grotte veski lähedal asuvas koopas, samuti Snorri Sturlusoni „Nooremas Eddas“.

 Viited 

Kategooria:Skandinaavia mütoloogia tegelaskujud