Ernst Hartwig

Carl Ernst Albrecht Hartwig (14. jaanuar 1851 Frankfurt – 3. mai 1923 Bamberg) oli saksa astronoom.

20. augustil 1885 avastas Hartwig Andromeeda galaktikas uue tähe SN 1885A (S Andromedae), mis oli esimene väljaspool Linnuteed nähtud supernoova. Teda peetakse ka kolme paraboolse ja hüperboolse komeedi, nimelt C/1879 Q2, C/1880 S1 ja C/1886 T1, avastajaks või kaasavastajaks.    1882. aastal vaatles Hartwig Veenuse üleminekut Päikesest Argentiinas.  

Hartwig õppis matemaatikat, astronoomiat ja füüsikat Erlangeni (lõpetas 1869), Leipzigi (1870), Göttingeni ja Müncheni (1872-1873) ülikoolides. 1874. aastal asus ta assistendina tööle   Strasbourgi observatooriumi, 1884. aastal tuli astronoomiks Tartu (sel ajal Dorpat) tähetorni ja 1887. aastal sai temast Bambergis asuva Remeisi observatooriumi direktor.

Tartus tegutses Hartwig astronoom-vaatlejana ja tegi vaatlusi peamiselt heliomeetriga. Tema uurimisteemad ulatusid helkivate ööpilvede ja Jupiteri kaaslaste uurimisest kuni Päikese läbimõõdu määramiseni.  

1902. aastal andis Prantsuse Teaduste Akadeemia talle Valzi auhinna heliomeetriliste vaatluste ja muutlike tähtede uurimise eest.   Kuukraater Hartwig ja Marsi kraater Hartwig on mõlemad nimetatud tema auks.  

 Viited 

Kategooria:Tartu tähetorni astronoomid
Kategooria:Surnud 1923
Kategooria:Sündinud 1851