Kinematograaf

Kinematograaf (vanakreeka keeles kinẽma – 'liigutus, liikumine' + grapho – 'kirjutan') oli varane filmiaparatuur. Seda nimetust kasutati nii filmikaamera, kopeerimismasina kui ka projektori tähenduses. 

Selle tööpõhimõtet on Paul Liesegang 1909. aastal kirjeldanud nii: „Üksikfotodest koosnevat filmilinti tõmmatakse mööda avausest, mis on selliste kujutiste suurune. Iga pilt peatatakse ava ees hetkeks, seejärel jätkab see liikumist ning avause ees peatub viivuks järgmine ja järgmine. Projektsioonimehhanism suurendab sellised pildid seinale ning vaatajale jääb mulje, et pildid liiguvad." 

Vennad Louis Jean Lumière (1864–1948) ja Auguste Marie Louis Nicolas Lumière (1862–1954) konstrueerisid oma versiooni kinoaparatuurist, mis põhines süstemaatilisele uurimistööle. Nende leiutis tugines ka sellistele eelkäijatele nagu Ottomar Anschütz (1846–1907, kiirkatikud), Émile Reynaud (1844–1918, optiline teater) ja Thomas Alva Edison (1847–1931, kinetoskoop), kes olid teinud olulisi katseid kinematograafiale lähedastes valdkondades. Oma rolli mängisid leiutise sünni juures ka nende isa rikkalikud kogemused Lyoni filmivabrikust. Kui vennad Lumière'id 1894. aastal oma menetlust välja töötama asusid, pidasid nad algusest peale silmas tööstusliku masstootmise rajamist. Loodud Edisoni kinetoskoobi põhimõttel, oli Lumière'ide aparatuur, 13. veebruaril 1895 välja kuulutatud Cinétoscope de projection, mõeldud nii filmimiseks kui ka filmi taasesitamiseks. Fotomaterjalina kasutasid Lumière'id George Eastmani (1854–1932) 35 mm ja Edisoni perforeeritud filmilinti.

Viited

Kategooria:Fotograafia
Kategooria:Filmikunst