Märgplaat-kolloodium

Märgplaat-kolloodium on üks varasemaid ja keerukamaid fotograafia meetodeid, mis oli pärit 19. sajandi keskpaigast. Selle töötas välja Frederick Scott Archer 1851. aastal. See tehnika võimaldas luua senisest oluliselt teravamaid ja detailsemaid fotosid. See oli märkimisväärne edasiminek võrreldes varasemate tehnikatega, nagu dagerrotüüpia ja kalotüüpia.

Märgplaat-kolloodium fotograafia protsess hõlmab järgmisi etappe:

Plaadi ettevalmistamine: Metall- või klaasplaat kaetakse kolloodiumiga, mis on sisuliselt nitrotselluloosi ja eetri segu. Seejärel asetatakse plaat hõbenitraadi lahusesse, mis teeb plaadi valgustundlikuks.

Pildistamine: Märg plaat pannakse kaamerasse ja tehakse pilt. Kuna kolloodium kuivab kiiresti, tuleb pilt teha kohe pärast plaadi ettevalmistamist.

Ilmutamine ja kinnitamine: Pärast pildistamist, plaat ilmutatakse ja kinnitatakse, et pilt jääks püsima.

Märgplaat-kolloodium fotograafia eripärad

See on väga tundlik ultraviolettvalguse suhtes, mistõttu sinised toonid on fotodel tihti heledad ja punased tumedad. Kuna tegemist on märgprotsessiga, siis pimik peab olema alati käepärast, nimelt tuleb kogu pildistamistegevus plaadi ettevalmistamisest kuni kinnitamiseni läbida kuni 15 minuti jooksul.