Lümfimassaaž

Lümfimassaaž on õrn massaaž, mis mõjutab pindmist lümfiringet. Seda tehakse ilma õlita ja kasutatakse kerget survet lümfiringe elavdamiseks. Suurt tähelepanu osutatakse kehapiirkondadele, kus asuvad lümfisõlmede grupid. Ka lümfimassaaž lõdvestab ja leevendab lihaspingeid ning valu. See sobib nii täiskasvanutele kui lastele.

 Lümfimassaaži kasutegurid 
Lümfimassaaži kasutatakse peamiselt tursete alandamiseks. Hea mõju on nii traumade ja operatsioonide järgsetele tursetele kui ka krooniliste haiguste (nt reumatoidartriit, roospõletik, lipoödeem jne) põhjustatud tursetele. Lisaks aitab see ka rasedusaegsete tursete vastu. 

Lümfimassaaž aitab ka turgutada immuunsüsteemi ning annab positiivset efekti akne, rosaatsea, kuperoosa ning näo ja silmade piirkonna tursete puhul. Pärast lümfimassaaži muutuvad armid vähem nähtavamaks, väiksemaks ja pehmemaks. On leitud, et see aitab vähendada migreenihoogude kordade arvu ja intensiivsust. Seda kasutatakse ka stressi maandamiseks, sest lümfimassaaž avaldab toimet vegetatiivsele närvisüsteemile. See aitab välja viia kahjulikke aineid sidekoest, kiirendab lümfiringet ja ainevahetust ning aitab kaasa vigastuse kiiremale paranemisele.“Lümfimassaaž”, loengukonspekt, Enel Luiga, Anneli Albert, Mari Vernik (2023) Eesti Massaaži- ja Teraapiakool, Tallinn

 Lümfimassaaži ajalugu 
Lümfimassaaži töötas välja 1930. aastatel Prantsusmaal tegutsenud Taani füsioterapeut Dr Emil Vodder koostöös oma abikaasa Estrid Vodderiga. Emil Vodder õppis esialgu Kopenhaageni Ülikoolis loodusteadusi, Rootsi massaaži ja meditsiini. 1928. aastal omandas filosoofiadoktori kraadi Brüsselis. 1929. aastal kolis abielupaar Prantsusmaale Cannes’i. Vahemere-äärne kuurort oli populaarne eriti inglaste hulgas, kes saabusid oma kodumaa niiskest kliimast Prantsuse Rivieirasse tervist kosutama sageli tursunud lümfinäärmetega. Vodder oli juba varem tundnud huvi lümfisüsteemi toimimise vastu. Ta hakkas kasutama väga õrnu, aeglasi, ringikujulisi, pumpavaid liigutusi, et teha massaaži kurguhaigete kaelale. Kuna praktiline meetod osutus edukaks, jätkas Vodder lümfisoonte võrgustiku uuringuid. Pärast manuaalse lümfidrenaaži esimest avaliku tutvustamist 1936. aastal jätkus töö Cannes’is kuni II maailmasõja puhkemiseni, mil Vodderid suundusid tagasi kodumaale. Alles pärast sõda ehk 1950. aastatel leidis meetod suuremat tunnustust ning hakkasid sagenema kutsed erinevatest Euroopa maadest loenguid pidama ja oma meetodit tutvustama. 1966. aastal asutati Dr Vodderi Manuaalse Lümfidrenaaži Ühing. Lümfimasaaž leidis alguses Saksamaal ja hiljem ka teistes maades tunnustust kui tähtis osa lümfoödeemi kompleksravis koos sidumiste, harjutuste ja nahahooldusega. 

Lümfimassaaži Eestisse toojaks on lümfiterapeut-koolitaja Raili Raik, kes alustas lümfimassaaži õpinguid Saksamaal Dampi akadeemias. 

 Lümfimassaaži vastunäidustused 
Lümfimassaaži ei tohi teha kui on põletik või palavik. Vastunäidustuseks on ka halvaloomulised kasvajad, südamepuudulikkus, äge tromboos või kui on seletamatud nahamuutused. Suhteliseks vastunäidustuseks on väljakujunenud madal vererõhk, südame rütmihäired või kilpnäärme ületalitlus. Vastunäidustused vaagna-kõhu piirkonnna lümfimassaažile on jämesoole põletik, menstruatsioon, rasedus, spastiline kõhukinnisus ja seletamatud kõhuvalud. 

 Võimalikud kõrvalnähud pärast lümfimassaaži 
Lõdvestunud ja rahulikum olek. Tihti jäädakse ka massaaži ajal magama. Suurenenud janu. Võib suureneda vajadus tualettruumi kasutada.

Viited

 Kirjandus 
 tantsufusio.ee/lumfimassaaz
 “Lümfimassaaž”, loengukonspekt, Enel Luiga, Anneli Albert, Mari Vernik (2023) Eesti Massaaži- ja Teraapiakool, Tallinn
 https://www.lymfiliit.ee/ajalugu/

Kategooria:Kehahooldus