Arktika militariseerumine

Arktika militariseerumine viitab olukorrale, kus kliimamuutused ja kasvav globaalne huvi loodusvarade vastu muudavad Arktika üha olulisemaks geopoliitiliseks piirkonnaks. Jää sulamine, uued mereteed ja ressursid suurendavad majanduslikku ja sõjalist aktiivsust ning toovad kaasa vajaduse rahvusvahelise koostöö ja regulatsioonide järele.

 Kliimamuutused ja keskkonnamõjud 

Arktika soojeneb kiiremini kui enamik teisi piirkondi maailmas. Keskmine temperatuur on seal tõusnud ligikaudu 2,7 °C võrra võrreldes 20. sajandi keskpaigaga.Olonscheck, D., Mauritsen, T., & Notz, D. (2019). Arctic sea-ice variability is primarily driven by atmospheric temperature fluctuations. Nature Geoscience, 12.  

2023. aastal ulatus merejää minimaalne pindala rekordiliselt madalale – 14,14 miljonit km².Timmermans, M. L., & Labe, Z. M. (2024). NOAA Arctic Report Card 2024: Sea Surface Temperature. NOAA. 

Lisaks näitavad uuringud, et Arktika soojenemise mõju võib kiirendada kogu maailma keskmise temperatuuri jõudmist 2 °C piirini kuni kaheksa aastat varem.Duffey, A. et al. (2023). Arctic amplification's contribution to breaches of the Paris Agreement. Earth System Dynamics, 14(6), 1165. 

 Uued mereteed ja loodusvarad 

Jää taandumine avab uusi mereteid nagu Põhjamere tee, Loodeväil ja võimalik transpolaarne marsruut. Liu, M. et al. (2022). Economic feasibility and environmental impact of Arctic shipping. Marine Policy, 140, 105004.  Näiteks Shanghai–Rotterdam marsruut võib Arktika kaudu kulgeda kuni 40% kiiremini võrreldes Suessi kanali teekonnaga.Oxford Analytica. (2021). Polar Silk Road will reshape trade and geopolitics. Luo, D. et al. (2024). Role of suprapermafrost groundwater recharge. Journal of Earth Science, 35, 2175–2179. 

Arktikas paikneb umbes 13% maailma kaevandamata naftavarudest ja kuni 30% maagaasivarudest.Houseknecht, D.W., & Bird, K.J. (2006). Oil and gas resources of the Arctic Alaska petroleum province. U.S. Geological Survey Professional Paper 1732-A.  Samuti leidub seal haruldasi muldmetalle, näiteks Gröönimaal asuvas Kvanefjeldi projektis.Etrans Minerals. (n.d.). Kvanefjeld Project. 

Perioodil 2005–2020 investeeriti piirkonna taristusse umbes 200 miljardit USA dollarit.Center for Strategic and International Studies. (2020). Arctic Infrastructure and Geopolitics.

 Sõjaline kohalolek ja julgeolekustrateegiad 

Piirkonna kasvav strateegiline väärtus on viinud suurriikide sõjalise kohaloleku suurenemiseni. 2007. aastal viis Venemaa ekspeditsiooni Arktika ookeani põhjaossa ja paigaldas sümboolselt riigilipu merepõhja.Conley, H. & Melino, M. (2020). The Ice Curtain: Russia’s Arctic military presence. CSIS. 

USA moderniseerib Thule õhuväebaasi Gröönimaal ja arendab uusi jäämurdjaid läbi Polar Security Cutter programmi.U.S. Coast Guard. (2019). Acquisition update: Polar Security Cutter.  NATO riigid, näiteks Norra ja Kanada, on samuti suurendanud kohalolekut. 2023. aastal toimus ulatuslik õppus "Nordic Response".NATO. (2022). Cold Response 2022: NATO’s largest Arctic exercise. 

Tänapäevane sõjaline taristu hõlmab sadamaid, radareid, jälgimissüsteeme ja droone. Paljud uued rajatised teenivad nii kaubanduse kui ka julgeoleku eesmärke.Dragonfly Intelligence. (2023). Global geostrategic rivalry in polar regions. 

 Arktika militariseerumise verstapostid 

+ Sõjalised ja strateegilised tegevused Arktikas (2007–2023) Aasta Venemaa Ameerika Ühendriigid Teised riigid 2007 Riigilipu paigaldamine Põhjanaba merepõhja   2014 Põhjalaevastiku reformid ja Arktika baaside taasavamine  Kanada: NORADi moderniseerimiskava algus 2017 Trefoil-baasi valmimine (Franz Josefi maa saarestik)  Norra: koostöö NATO-ga Barentsi mereväe tugevdamisel 2018   Hiina: „Polaarse Siiditee” (Polar Silk Road) strateegia avalikustamine 2019  Uue Polar Security jäämurdja arenduse algus Kanada: Nanisiviki mereväebaasi taristu valmimine 2020 Põhjamere tee patrullid (sh raketisüsteemid) laienevad Arktika strateegia ümberkirjutamise algus Taani: Grööni maa ümbruse seiresüsteemide uuendused 2021 Raketikatsed ja droonipatrullid Kara merel Thule õhuväebaasi moderniseerimine (Gröönimaa) Hiina: jäämurdja Xue Long 2 tegevus Arktikas 2022 Tor-M2DT õhutõrjesüsteemide paigutamine Arktikasse NORADi varajase hoiatuse süsteemi uuendus Soome ja Rootsi: Arktika kaitsekoostöö tihendamine NATO-ga 2023 Uute radarite ja raketisüsteemide paigutus Franz Josefi maale Uuendatud Arktika strateegia Norra: NATO õppus „Cold Response 2022–2023”
 Strateegilised teed ja rahvusvahelised suhted 

Olulised teed nagu Beringi väin, Frami väin, GIUKi vahe ja Loodeväil on muutunud strateegiliselt tähtsaks. Loodeväila staatus on vaidluskoht Kanada ja USA vahel.Arctic Council. (2009). Arctic Offshore Oil and Gas Guidelines. 

Rahvusvahelist koostööd koordineerib Arktika Nõukogu, mis keskendub keskkonna, teaduse ja põlisrahvaste küsimustele.Arctic Council. (n.d.). Cooperation in the Arctic.  Samas ei hõlma see julgeolekualaseid teemasid.

Territoriaalsete vaidluste puhul on määravaks ÜRO mereõiguse konventsioon (UNCLOS).

 Valitsemine ja rahvusvaheline koostöö Arktikas 

 Arktika Nõukogu roll 

1996. aastal loodud Arktika Nõukogu on peamine koostööfoorum Arktika küsimustes. Sinna kuuluvad kaheksa riiki: Kanada, Taani (sh Gröönimaa), Soome, Island, Norra, Rootsi, Venemaa ja Ameerika Ühendriigid. Osalevad ka alalised põlisrahvaste esindajad ning vaatlejatena teised riigid, rahvusvahelised organisatsioonid ja MTÜd.

Nõukogu keskendub keskkonna-, teadus- ja sotsiaalvaldkondadele, vältides julgeolekuteemasid. Siiski on see olnud oluline foorum koostöö säilitamiseks ka geopoliitilise pinge tingimustes.

 Õigusraamistik ja vaidlusalad 

Arktika valitsemist mõjutab ÜRO mereõiguse konventsioon (UNCLOS), mis määratleb riikide õigused kontinentide šelfil ja majandusvööndites. Venemaa, Kanada ja Taani on esitanud kattuvaid nõudeid Lomonossovi seljandiku osas.

Vaidlusi põhjustab ka näiteks Loodeväila staatus. Kanada peab seda oma sisemereosaks, samas kui USA ja teised riigid käsitlevad seda rahvusvahelise laevateena.

 Poliitiline pinge ja koostöövõimekus 

Pärast Krimmi annekteerimist 2014. aastal ja eriti pärast 2022. aastat on koostöö Venemaaga Arktika Nõukogus muutunud keerulisemaks. Paljud lääneriigid on piiranud koostööd, kuid säilitavad teaduskoostöö ja keskkonnaseire.

Julgeolekupoliitika tähtsuse kasv on tõstatanud küsimuse, kas tuleks luua uus rahvusvaheline julgeolekuraamistik või tugevdada olemasolevaid mehhanisme, näiteks NATO või ÜRO kaudu.SIPRI. (2016). Arctic security in an age of climate change. 

 Tasakaal keskkonna ja julgeoleku vahel 

Arktika tulevik sõltub sellest, kuidas tasakaalustatakse haavatav ökosüsteem ja suurenevad majanduslikud ning julgeolekuhuvid. Mitmed algatused, näiteks IMO polaarjuhised ja põlisrahvaste õiguste raamistikud, aitavad vähendada riske ja edendada kestlikku arengut.

Kriitiline küsimus on, kas Arktika jääb valdavalt tsiviil- ja teaduskoostöö ruumiks või liigub suunas, kus domineerivad sõjalised ja majanduslikud huvid.

 Kokkuvõte 

Arktika tähtsus maailmas kasvab. Kliimamuutused, loodusvarad ja geopoliitilised huvid muudavad piirkonna haavatavaks ja konfliktialtiks. Vajalik on tasakaalustatud poliitika, mis ühendab keskkonnakaitse, teaduskoostöö ja julgeoleku ning tagab Arktika rahumeelse ja kestliku arengu.

 Viited 

Kategooria:Arktika
Kategooria:Sõjandus