Kodutus Hispaanias

Kodutus Hispaanias on osa globaalsest sotsiaalmajanduslikust probleemist. Majandus- ja finantskriisi tulemusel on ohtlikes ja ebaharilikes eluruumides elavate inimeste arv oluliselt suurenenud. Käsitletav probleem ei puuduta enam ainult ühte rahvast maailmas. Enamik riike üritab seda probleemi mingil kujul lahendada. Suurenenud tööpuuduse ja langevate palkade tõttu ei suuda aina rohkem inimesi endale eluasemekulusid lubada, mis suurendab nende riski jääda kodutuks. Hispaania, mis kannatas suuresti koroonapandeemia ja sellega kaasneva majanduslanguse tõttu, maadleb samuti tohutu maarahvastiku vähenemise probleemiga. 

Kodutus on tõsine sotsiaalmajanduslik probleem, mis mõjutab Hispaanias 40 000 inimest (0,09% elanikkonnast). Sisserändajad moodustavad märkimisväärselt suure arvu kodututest. Seal on palju noori, kes on kodutud; mõnede hinnangute kohaselt on 30% Hispaania kodututest vanuses 18–29 aastat. Hispaania rahvastiku vähenemise ja maapiirkondade arengu uurimisinstituudi andmetel elab maakohtades vaid 5% riigi elanikkonnast. Kodutus ja avalik kerjamine ei ole Hispaania seadustega ametlikult keelatud.

 Kodutute arv 
Hispaania riikliku statistikainstituudi kogutud värskeima statistika kohaselt on riigi kodutute arv viimase kümne aasta jooksul kasvanud 25%. 2022. aastal mõjutas see sotsiaalprobleem enam kui 28 500 inimest, võrreldes 22 900 inimesega 2012. aastal. Hispaanias on keskmise kodutu vanus 42,7 aastat. Kogu Euroopa üldstatistika ei ole sugugi parem. Peaaegu 700 000 inimest Euroopas on kodutud, teatab Euroopa Parlament, kes juhib tähelepanu nende ebaturvalistele elutingimustele. Vaid kümne aastaga on kodutute arv kasvanud 70%.

 Põhjused 
Kodutuks jäämise põhjused:

 Kodutust võivad põhjustada mitmed asjaolud. Need võivad olla isiklikud või perekondlikud, näiteks lahutus, leinaaeg, vaimuhaigus, koduvägivald või uimastite kuritarvitamine või sotsiaalsed asjaolud, näiteks diskrimineerimine, töötus (või ebastabiilne tööhõive) ja raskused odava eluaseme leidmisega.
 Teine inimeste kodutust soodustav tegur on nende halb perekondlik olukord. Küsitluse andmetel väidab 24,9% vastanutest, et nad on suhtes ja 50% neist elab oma elukaaslasega koos. 11,0% inimestest on abielus, 23,0% lahutatud või elavad endise elukaaslasega lahus, 63,7% on vallalised ja 2,3% on lesed. 10% kodututest on lapsevanemad.
 Kodututega töötav Euroopa kodutuse jälgimise keskus (FEANTSA) viitab riiklikele probleemidele, mis võivad kodutuse tekkele kaasa aidata, näiteks asutustevahelise koordineerimise puudumine või valesti kavandatud abisüsteem.

 Statistika 

 2022. aastal mõjutas kodutus enam kui 28 500 inimest, võrreldes 22 900 inimesega 2012. aastal. Hispaanias on kodutud keskmiselt 42,7 aastat vanad.
 Majandus- ja finantskriis ning suurenenud tööpuudus on jätnud paljud inimesed raskesse olukorda, kus nad ei suuda enam maja või korteri eest tasuda.
 51,1% kodututest on alla 45-aastased, 43,3% on vanuses 45–64 aastat ja 5,5% on vanemad kui 64 aastat. Keskmine vanus on 42,7 aastat. Hispaania kodakondsust omavad 50,1% kodututest, välisriigi kodakondsust aga 49,9%.
 93,3% hispaanlastest ja 75,8% välismaalastest on registreeritud mõnda omavalitsusse. Aafrika kodakondsus moodustab neist inimestest 53,3%, järgnevad Ameerika (25,9%) ja Euroopa (16,7%) kodanikud. Kodutud ja Hispaanias viibivad välismaalased moodustavad 43,1% elanikkonnast.
 2022. aastal sai varjupaikades abi kokku 28 552 inimest: 21 900 meest ja 6 652 naist. 76,7% kodututest on mehed.
 24,9% kodututest on suhtes ja 50% neist elab oma elukaaslasega koos. 11,0% inimestest on abielus, 23,0% lahutatud või elavad endise elukaaslasega lahus, 63,7% on vallalised ja 2,3% on lesed. 10% kodututest on lapsevanemad.
 On tõendeid selle kohta, et kodutute elanikkonna sotsiaalmajanduslik struktuur on muutumas. Kasvab nende leibkondade osakaal, kellel on oht jääda kodutuks.
 Barcelonas on avastatud uus kodutute kategooria: ebastabiilse töökohaga inimesed, kes peavad elama kõrge üürihinna tõttu varjupaikades.
 Kogu Hispaania elanikkonnast 77,5% elas kuni 18. eluaastani koos vanematega, 10,7% ühe vanemaga, 5,8% vanavanemate või teiste pereliikmetega, 3,9% turvakodus ja 2,2% võõraste inimestega.
 20% kodututest väidab, et kuni 18. eluaastani ei olnud nende peres märkimisväärseid probleeme ega konflikte.
 Naised moodustavad 10-11 protsenti Hispaania kodututest.

 Strateegiad kodutuse vastu võitlemisel 

 Ministeerium teeb praegu koostööd paljude valitsusväliste organisatsioonidega, et töötada välja ja rakendada esimene Hispaania riiklik kodutuse strateegia, mille parlament kiitis heaks 2014. aasta aprillis. 
 Kodutute inimeste nähtavaks tegemine avalikes süsteemides on ülioluline, kui tahame probleemi kontrolli all hoida. Seda eesmärki silmas pidades on mitmed Hispaania, Kreeka, Austria ja Suurbritannia organisatsioonid ühendanud jõud FEANTSA-ga, et alustada Euroopa Liidu rahastatud kodutuse vastast pilootprojekti.

 Märkused oluliste poliitiliste otsuste ja arengusuundade kohta 

 Elu tänavatel muutub Hispaanias palju keerulisemaks.
 Hispaania kongress kiitis heaks avaliku julgeoleku seaduseelnõu, mille eesmärk on kontrollida ja karistada ebaeetilist tänavakäitumist, sealhulgas karistusi kodututele. Hispaania valitsusvälised organisatsioonid on mures, et see võib kaasa tuua trahvi neile, kes on kodutud ja kes magavad pargipinkidel või istuvad tänavanurkadel.
 Riigi valitsus lükkab tagasi mitmed kohalikud, piirkondlikud ja riiklikud lahendused, mille on välja pakkunud erinevad avaliku võimu tasandid ja erakonnad, et peatada väljatõstmisi ja nende mõju.
 Barcelonas kujunenud tervikliku nelja-aastase strateegia prioriteetide hulka kuuluvad kodutute õiguste tunnustamine, tervishoiuteenustele juurdepääsu tagamine, kodutute varjupaikade ülerahvastatuse vähendamine ja ühiskonna arusaamade parandamine linna kodututest. Iga kolmas kodutute surmajuhtum on põhjustatud seisundist, mida oleks võinud vältida kiire juurdepääsuga kvaliteetsele tervishoiule.

Kategooria:Hispaania
Kategooria:Sotsiaalprobleemid