Yves Allégret

Yves Édouard Allégret (13. oktoober 1905 Asnières‑sur‑Seine – 31. jaanuar 1987 Jouars‑Pontchartrain) oli prantsuse filmirežissöör.

Allégret alustas oma karjääri 1930. aastatel assistendina, töötades koos selliste režissööridega nagu Jean Renoir ja oma vend Marc Allégret. Suurima tuntuse saavutas ta 1940. ja 1950. aastatel. Tema tuntumate filmide hulka kuuluvad "Dédée d’Anvers" (1948), "Une si jolie petite plage" (1949) ja "Manèges" (1950). 

Tema filme iseloomustas sünge temaatika ja realistlik käsitluslaad, mis andsid olulise panuse prantsuse film noir'i kujunemisesse.

Yves Allégret suri südamerabandusse 81-aastaselt.

 Tunnustus 
Yves Allégret pälvis mitmeid rahvusvahelisi auhindu. 1953. aastal võitis tema film "Les Orgueilleux" Veneetsia filmifestivalil Pronkslõvi. 1956. aastal tunnustati teda Karlovy Vary rahvusvahelisel filmifestivalil parima lavastaja auhinnaga filmi "La Meilleure Part" eest.

1987. aastal anti Allégret’le postuumselt César' elutööauhind (César d'honneur).

 Isiklikku 
Yves Allégret oli kolm korda abielus. Abielust Renée Louise Marguerite Navillega (1929–1947) sündis poeg Gilles Allégret (1936–1955), kes tegutses näitlejana nime Gilles Gallion all, kuid kes hukkus noorelt autoõnnetuses.

Abielust näitleja Simone Signoret'ga (1948–1951) sündis tütar Catherine Allégret (sündinud 1946), kes on samuti näitleja.

1951. aastal abiellus ta näitleja Michèle Cordoue'ga (kodanikunimega Andrée Michèle Cordoue Bonnet). See abielu kestis kuni Allégret' surmani, lapsi neil ei olnud.

 Viited 

 Välislingid 


Kategooria:Prantsusmaa filmilavastajad
Kategooria:Sündinud 1905
Kategooria:Surnud 1987