Vladimir Fok

Vladimir Aleksandrovitš Fok, ka Vladimir Fock (vene keeles Владимир Александрович Фок; 22. detsember (vkj 10. detsember) 1898 Peterburi – 27. detsember 1974 Leningrad) oli Nõukogude Liidu füüsikateoreetik, teoreetilise ja matemaatilise füüsika teadusliku koolkonna rajaja.

Haridustee ja töökäik
Pärast Petrogradi Ülikooli lõpetamist (1922) jäeti ta kateedri juurde valmistumaks professuuriks. Sel perioodil hakkas ta aktiivselt tegelema teoreetilise füüsikaga. Teiste hulgas pidas Fok oma õpetajaks Aleksandr Fridmani. Professoriks sai Fok 1932. aastal. Õppejõuna töötas ta ülikoolis oma elu lõpuni. 1946. aastal määrati ta ülikooli teoreetilise füüsika kateedri juhatajaks.

Aastatel 1924–1936 oli Foki peamiseks teaduslikuks töökohaks Füüsika- ja Tehnikainstituut, kus ta tegeles eranditult teoreetilise füüsika valdkonna uurimistööga. Veel oli ta teadurina töötanud Füüsika ja Matemaatika Instituudis (1931–1934), Füüsika Instituudis (1934–1941 ja 1944–1953), Steklovi-nimelise Matemaatika Instituudi teoreetilise füüsika osakonnas (1947–1960) ning Pjotr Kapitsa kutsel Füüsikaprobleemide Instituudis (1954–1974).

Teadustöö
Foki teadustöö hõlmas kvantmehaanika, kvantelektrodünaamika, kvantväljateooria, statistilise füüsika, relatiivsusteooria, gravitatsiooniteooria, raadiofüüsika, valguse difraktsiooni teooria ja matemaatilise füüsikaga seotud probleeme.

Fok pühendas oma varased tööd pideva keskkonna mehaanikale ja teoreetilisele optikale. Mehaanika uurimistöö olulisim tulemus oli elastsusteooria tasapinnalise ülesande lahendamine Fredholmi integraalvõrrandite abil.

1926. aastal üldistas Fok Schrödingeri võrrandi magnetvälja juhtumiks, tõestas esimest korda selle gradiendi muutumatust ja sai relativistliku skalaarvõrrandi, mida mõnikord nimetatakse ka Kleini-Foki võrrandiks.

1939. aastal uuris ta mitmeid olulisi gravitatsiooniteooria probleeme ja pakkus välja ligikaudse meetodi Einsteini võrrandite lahendamiseks sfääriliselt laiendatud masside jaoks eeldusel, et ruum on lõpmatuses eukleidiline. Ta käsitles kehade liikumisvõrrandite tuletamist, võttes arvesse nende struktuuri ja pöörlemist, samuti kümne liikumisintegraali tuletamist.

Fok avaldas töid ka füüsikafilosoofia alalt.

Tunnustus
1932 – valiti NSV Liidu Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks
1936 – Mendelejevi preemia
1937 – Lobatševski preemia
1939 – valiti NSV Liidu Teaduste Akadeemia akadeemikuks
1960 – Lenini preemia
1965 – valiti Taani kuningliku teaduste akadeemia välisliikmeks
1967 – valiti Saksa Teaduste Akadeemia Berliinis välisliikmeks
1968 – sotsialistliku töö kangelane
1971 – Helmholtzi medal

Viited

Kategooria:Nõukogude Liidu füüsikateoreetikud
Kategooria:Peterburi ülikooli vilistlased
Kategooria:Lenini preemia laureaadid
Kategooria:Lenini ordeni kavalerid
Kategooria:Tööpunalipu ordeni kavalerid
Kategooria:Sotsialistliku töö kangelased
Kategooria:Komarovo kalmistule maetud
Kategooria:Sündinud 1898
Kategooria:Surnud 1974