Elektra (Agamemnoni tütar)

pisi|465x465px|Electra Agamemnoni haual, Frederic Leighton 1869. a.
Elektra on üks populaarsemaid mütoloogilisi tegelasi Vana-Kreeka tragöödiates.Evans, Bergen (1970). Dictionary of Mythology. New York: Dell Publishing. ISBN 0-440-20848-3. 

Ta on peategelane kahes Vanakreeka tragöödias, Sophoklese "Elektras" ja Euripidese "Elektras". Ta on keskne tegelane ka Aischylose, Vittorio Alfieri, Voltaire'i, Hugo von Hofmannsthali, Eugene O'Neilli ja Jean-Paul Sartre'i näidendites. 

Perekond
Elektra vanemad olid Mükeene kuningas Agamemnon ja kuninganna Klytaimnestra. Tema õed olid Iphigeneia ja Chrysothemis ning vend Orestes.

Agamemnoni mõrv
Elektra ei olnud Mükeenes, kui tema isa, kuningas Agamemnon, Trooja sõjast naasis. Tagasi tulles tõi Agamemnon kaasa oma sõjasaagi, Trooja printsessi Kassandra, kes oli talle juba kaksikud pojad sünnitanud. Peale saabumist mõrvati Agamemnon ja Kassandra kas Klytemnestra enda, tema armukese Aigisthose või nende mõlema poolt. Klytemnestra tundis oma abikaasa peale õigustatud vimma, kuna too ohverdas nende vanima tütre Iphigenia jumalanna Artemisele soodsa tuule saamise eest, et Troojasse purjetada. Mõnes teises versioonis päästis jumalanna aga Iphigenia viimasel hetkel.

Kaheksa aastat hiljem naasis Elektra Ateenast koju Mükeenesse. Vend Orestese päästis mõrvast, mida kavandas tema ema Klytaimnestra, kas Orestese vana lapsehoidja või Elektra ning ta viidi Parnassose mäel asuvasse Fanotesse, kus kuningas Strophius nooruki oma hoole alla võttis. Kui Orestes oli kahekümneaastane, käskis Delfi oraakel tal koju naasta ja isa surma eest kätte maksta.

Klytaimnestra mõrv
Aischylose järgi tundis Orestes Elektra ära Agamemnoni haua ees, kuhu nad mõlemad olid läinud surnule riitust tegema ning nad leppisid kokku, kuidas Orestes oma kättemaksu täide viib.Fagles, Robert (1977). Aeschylus: The Oresteia. London: Penguin Classics. ISBN 978-0-14-044333-2. Orestes ja tema sõber Pylades tapsid Klytemnestra ja Aigisthose (mõnedes allikates oli Elektra abiks). Enne oma surma needis Klytaimnestra Orestese. Erinnüsed, kelle kohus oli karistada perekondlike sidemete rikkumist, täitsid seda needust piinadega. Nad jälitasid Orestest, õhutades teda oma elu lõpetama. Elektrat nad ei jälitanud.

Allikate vahel on erinevusi selle kohta, kuidas Elektrat pärast isa mõrvast teadasaamist iseloomustada. 
 Aischylose sõnul pole Elektra kindel oma võimes ise Agamemnoni eest kätte maksta, kuigi on kindel, et kättemaks on vajalik. See versioon väidab, et Elektra oli segaduses, kas osaleda oma ema mõrvas. Ta pöördub oma venna poole, et see võtaks kättemaksja rolli, olles ebakindel soovis ise Klytemnestrat tappa. 
 Sophoklese Elektra on teistsugune kui Aischylose tegelaskuju. Teda haarab isa surmast teada saades vihkamine, ta on isa mõrvamise pärast lohutamatult kurb ning see ainult süvendab tema kättemaksuiha. Lisaks on Elektra isa eest kättemaksu soovides peaaegu hüsteeriline. Sophoklese järgi oli Elektra rohkem kiindunud Agamemnoni kui Klytemnestrasse. Selles versioonis on Elektra ja Orestes Klytemenestra mõrvas võrdsed partnerid. Sophokles esitleb ka Elektra filosoofilisemat külge. Ta arutab oma ema tegude moraalsust, mis õigustaks Klytemenestra mõrva. Elektra keskendub pigem isa mõrvaaktile kui selle sündmuse asjaoludele. Elektra näitab Klytemenestra vastu täielikku põlgust. 
 Euripides kujutab Elektrat kavala, kuid tundelise tegelasena. Erinevalt Sophoklese Elektrast ohjeldab Euripides tema emotsioone. Isa eest kättemaksu mõistetakse Euripedese sõnul vajadusena, mitte emotsionaalse ettevõtmisena. Orestes ei ole mõrvas võrdne partner, Elektra on tapmise korraldamise tegelik juht. Ta teeskleb isegi tütre tundeid, et oma ema lõksu meelitada, kuigi tõlgendused nende omavahelise suhte kohta on olnud erinevad. Eurepidese järgi on nende viimane suhtlus tegelikult näitamas vastastikust armastust ja austust. Vaatamata sellele, et tütar tema tapmise korraldab, peab Klytemenestra ema-tütre sidet oluliseks. Samal moel ei kanna Elektra oma ema vastu vihkamist, erinevalt teistest versioonidest.Sex and sensuality in the ancient world. New Haven and London: Yale University Press, 2008.

Teoses "Iphigeneia Taurises" jutustab Euripides loo mõnevõrra teistmoodi. Selles teoses juhatasid erinnüsed Orestese ja Pyladese Musta mere äärde Taurisesse, kus hoiti kinni Orestese õde Iphigeneiat. Nad kohtusid, kui Iphigeneiat Artemisele ohverdamiseks ette valmistati. Iphigeneia, Orestes ja Pylades põgenesid seejärel koos Taurisest. Perekonna taasühinemise järel rahunenud erinnüsed lõpetasid tagakiusamise ning Elektra abiellus Pyladesega.Luke Roman, Monica Roman, Encyclopedia of Greek and Roman Mythology, Infobase Publishing, 2010

Vaata ka
 Elektra kompleks

 Viited

Välislingid
 Kaja Kleimann. Tiago Rodrigues. Triloogia "Iphigeneia", "Agamemnon" ja "Elektra". lugemissoovitus.wordpress

Kategooria:Vanakreeka mütoloogia tegelaskujud