Enesetapud Gröönimaal

Enesetapud Gröönimaal, Taani Kuningriigi autonoomsel alal, on tõsine sotsiaalne probleem. Gröönimaal on üks maailma kõrgemaid enesetapumäärasid: 1985. ja 2012. aasta vaheliste aruannete kohaselt suri igal aastal keskmiselt 83 inimest 100 000-st enesetapu tõttu.

Gröönimaa on kultuuriliselt ja geograafiliselt isoleeritud ning üks maailma külmemaid (kõige vähem päikesepaistetunde) ja hõredamalt asustatud piirkondi. Kuigi on teada, et sellised tegurid võivad üldiselt mõjutada enesetappude arvu, ei ole selge, kas ja millises ulatuses mõjutavad need otseselt Gröönimaa enesetappe. Siiski püütakse Gröönimaal enesetappude arvu vähendada, sealhulgas on isegi teede äärde püstitatud plakatid, ning algatatud on enesetappude ennetamise strateegiaid, mis hõlmavad kursusi, üldharidust, kohalike kogukondade teavitamist ning õpetajate, sotsiaaltöötajate ja arstide kaasamist..

 Ajalugu 
Gröönimaa enesetappude arv hakkas tõusma 1970. aastatel ja kasvas kuni 1986. aastani. 1986. aastal sai enesetapp mitmes linnas, näiteks Sarfannguitis, peamiseks noorte surma põhjuseks. 1970. aastal oli enesetappude arv Gröönimaal ajalooliselt väga madal, kuid aastatel 1990–1994 tõusis see üheks maailma kõrgemaks, ulatudes 107 enesetapuni 100 000 inimese kohta aastas. Sarnast enesetappude arvu järsku tõusu väga kõrgele tasemele on täheldatud ka Kanada inuittide seas. Gröönimaa valitsuse 2010. aasta andmed näitavad, et peaaegu iga nädal toimus üks enesetapp.

Gröönimaa statistikaameti enesetapuandmete kohaselt moodustavad enesetapud 8% Gröönimaa surmajuhtumite koguarvust ja on peamine surma põhjus 15–29-aastaste noorte meeste seas.Hannah Sargeant, Rebecca Forsyth, and Alexandra Pitman: The Epidemiology of Suicide in Young Men in Greenland: A Systematic Review Int J Environ Res Public Health. 2018 Nov; 15(11): 2442.

 Esinemissagedus ja variatsioone 
Ajakirjas BMC Psychiatry 2009. aastal avaldatud artiklis teatati, et 35-aastase uurimisperioodi jooksul (1968–2002) toimus Gröönimaal kokku 1351 enesetappu. Uuringus täheldati enesetappude arvu märkimisväärset kõikumist sõltuvalt aastaajast, kusjuures kõige rohkem enesetappe toimus juunis ja kõige vähem talvel. Suvel toimus kõige rohkem enesetappe põhjapooluse piirkonnas. Lääne-Gröönimaa põhjaosas oli enesetappude arv suurem kui lõunaosas.

 Põhjusi 
Mehed sooritavad enesetappe sagedamini kui naised. Enesetapu sooritanute seas on enamik 15–24-aastased noored mehed. Erinevalt teistest lääneriikidest väheneb enesetappude arv Gröönimaal vanusega.

 Levinud enesetapuviisid 
95% enesetappude puhul kasutati vägivaldseid meetodeid. Kõige levinumad olid poomine (46%) ja tulistamine (37%); kasutatud on ka muid meetodeid, nagu kõrgelt alla hüppamine, lõikamine teravate esemetega, enese uputamine, ravimite üledoos ja mürgitus, kuid neid viise kasutati vähem.

 Suitsiidiennetus 
Gröönimaa valitsus ning rahvusvahelised ja riiklikud organisatsioonid tegelevad enesetappude ennetamisega. On olemas ühingud, mis pakuvad tuge enesetapumõtetega inimestele. Teede äärde on paigutatud plakatid, millel on kirjas: "Helistamine on tasuta. Keegi ei ole üksi. Ära jää oma tumedate mõtetega üksi. Helista." Suitsiidiennetuse konsultandid näitavad filme, et panna teismelisi loobuma enesetapukatsest. Esimene riiklik suitsiidiennetuse strateegia algatati 2005. aastal. Sellele järgnes 2013. aastal teine strateegia, mis hõlmas kursusi, haridust, kohalikke kogukondi ja spetsialiste (nt õpetajaid, sotsiaaltöötajaid ja arste).. Strateegias tõsteti esile ka valdkondi, kus on vaja täiendavaid uuringuid. Praegune strateegia töötati välja 2023. aastal ja seda kasutatakse aastani 2028.

 Viited 

Kategooria:Gröönimaa
Kategooria:Surm