Paavo Aitio

Paavo Johannes Aitio (14. juuli 1918 Turu – 1. juuni 1989 Turu) oli Soome poliitik, kes oli aastatel 1951–1977 Soome Rahvademokraatliku Liidu (SKDL) parlamendiliige, minister kahes valitsuses ning 1977–1985 Turu ja Pori lääni kuberner.

Tema lapsepõlv möödus Turus Nummi linnaosas. Noores eas tegi ta kiiret karjääri Turus asuvas G. E. Nylundi masinatehases, kus sai jooksupoisina alustanult lõpuks filiaalijuhatajaks.

Poliitikasse astus ta pärast Jätkusõda sotsiaaldemokraadina. 1945. aastal valiti ta Turu linnavolikokku ja -valitsusse. Järgmisel aastal liitus ta aga Soome Rahvademokraatliku Liiduga, algul Soome Sotsialistliku Ühtsusparteiga ja 1948. aastal Soome Kommunistliku Parteiga. Ta töötas kogu karjääri peamiselt Soome Rahvademokraatlikus Liidus, seega oli Soome Kommunistliku Partei liikmesus ilmselt vaid formaalsus, mis pani aluse tema poliitilisele karjäärile. 1951. aastal valiti ta Eduskunna liikmeks. Ta juhtis Soome Rahvademokraatliku Liidu volikogu aastatel 1955–1979. 1959. aastal sai temast pärast Toivo Kujala surma Eduskunna asespiiker, presiidiumisse jäi ta 1968. aastani. Ta oli ka presidendivalimistel valijameheks 1950., 1956. ja 1968. aasta valimistel.

1960. aastatel oli ta valimistel saadud häälte arvu põhjal üks Soome Rahvademokraatliku Liidu populaarsemaid poliitikuid, mistõttu Soome Kommunistlik Partei andis talle reformisuunas rohkem ideoloogilist vabadust kui paljudele teistele. Ta oli Soome Rahvademokraatliku Liidu kandidaat 1962. aasta presidendivalimistel ja 1968. aasta valimistel sai ta Urho Kekkoneni valimisesindajana ligi 21 000 häält. Alates 1964. aastast hakkas ta koostööd tegema Soome Sotsiaaldemokraatliku Partei liikme Väinö Leskineni ja Maaliitu kuuluva Arvo Korsimoga, mis viis lõpuks rahvarinde valitsuse moodustamiseni pärast vasakpoolsete võitu 1966. aasta valimistel. Aitio ei liitunud veel selle valitsusega, kuid asus juhtima Rahvademokraatliku Liidu eduskunnarühma.

22. märtsist 1968 kuni 14. maini 1970 oli ta Mauno Koivisto esimeses valitsuses Soome transpordi- ja avalike tööde minister (ametinimetus muudeti 1. märtsil 1970 transpordiministriks). 30. novembrist 1975 kuni 29. septembrini 1976 oli ta Martti Miettuneni teises valitsuses Soome tööminister, viimases valitsuses oli tema poliitiline sekretär Jorma Hentilä. 1970. aastatel üritasid vasakpoolsed temast mitu korda Eduskunna spiikri teha, kuid parlamendi kodanlik enamus hääletas alati teiseks aseesimeheks Rahvusliku Koonderakonna liikme, kuigi Soome Rahvademokraatliku Liit oli aastatel 1972–1979 suuruselt teine ja Rahvuslik Koonderakond alles neljas partei.

Aastatel 1977–1985 oli ta Turu ja Pori lääni kuberner.

Aitio oli alates 1980. aastast Turu Ülikooli politoloogia audoktor ja 1988. aastal tunnustati teda ministri tiitliga.

Isiklikku
Tema vanemad olid puusepp Johannes Aitio ja Saima Elvira Rinne. Ta oli 1945. aastast abielus Irja Maria Kankarega, neil sündis kaks tütart.

Kategooria:Soome poliitikud
Kategooria:Transpordiministrid
Kategooria:Tööministrid
Kategooria:Sündinud 1918
Kategooria:Surnud 1979