Koi (kala)

Koi (jaapani keeles koi – “karpkala”) on Amuuri karpkalast (Cyprinus rubrofuscus) aretatud dekoratiivne kalavorm, keda kasvatatakse peamiselt tiikides ja akvaariumides. Jaapanis kasutatakse nende dekoratiivsete kalade tähistamiseks spetsiifilisemat terminit nishikigoi (jaapani keeles 錦鯉 – “brokaat-karpkala”), et eristada neid karpkala looduslikest või vähem erksavärvilistest vormidest.

 Ajalugu ja kultuuriline taust 
Koid on aretatud Amuuri karpkalast (Cyprinus rubrofuscus), keda algselt kasvatati toiduks. Karpkalade kodustamine sai alguse Hiinas ning levis hiljem Jaapanisse.19. sajandi alguses märkasid Niigata prefektuuri põllumehed karpkalade seas looduslikke värvimuutusi, mis andis tõuke selektiivse aretuse alustamiseks esteetiliste omaduste esiletõstmiseks.

Kalade populaarsus kasvas 20. sajandi alguses, eriti pärast nende esitlemist 1914. aasta Tokyo maailmanäitusel, mis aitas kaasa nende rahvusvahelisele levikule.

Tänapäeval kasvatatakse koisid üle kogu maailma ning selektiivne aretus on loonud mitmesuguseid mustri- ja värvi variatsioone, sealhulgas tuntud tüübid nagu Kohaku, Showa ja Ogon.

 Koi Eestis 
Eestis puudub koide pidamisel pikaajaline traditsioon, kuid nende populaarsus on kasvanud alates 20. sajandi lõpust ja 21. sajandi algusest. Kuigi kalakasvatus keskendub Eestis peamiselt toidukaladele, on dekoratiivkalade, sealhulgas koide, pidamine muutunud levinuks hobiaednike seas. 

Eesti parasvöötmeline kliima seab koide pidamisele teatud piirangud. Talveperioodiks vajavad nad piisava sügavusega jäävabu tiike või tuleb nad viia siseruumidesse. Tänapäeval on koisid võimalik soetada spetsialiseeritud kalakasvatustest ja aianduspoodidest, kus pööratakse üha enam tähelepanu ka nende tervise jälgimisele ja haiguste ennetamisele.

 Tervis ja haigused 
Koidel võib esineda terviseprobleeme, mis on seotud vee kvaliteedi, stressi ja patogeenidega. Üks levinumaid ja tõsisemaid haigusi on koi herpesviirus (KHV), mis on väga nakkav ja põhjustab sageli kalade hukkumist. 

KHV sümptomid ilmnevad tavaliselt 3–9 päeva jooksul pärast nakatumist. Haigestunud kalad muutuvad loiuks, lõpetavad söömise ning neil võib täheldada suurenenud limakihi teket nahal ja lõpustel, mis raskendab hingamist ja mõjutab üldist elutegevust.

 Aretus 
Koi kasvatamine aretuslikul eesmärgil sai alguse 19. sajandi Jaapanis, kus hakati sihipäraselt valima karpkalu, kellel esinesid ebatavalised ja silmatorkavad värvimuutused. Selle tulemusena kujunesid välja esteetiliselt atraktiivsed ja elujõulised kalad.

Tänapäeval keskendub koi aretus eelkõige geneetilise mitmekesisuse säilitamisele ning värvikombinatsioonide, mustrite ja kehakuju täiustamisele. Samuti pööratakse suurt tähelepanu haiguskindlusele ja kalade pikaealisusele.

 Mustrid 
Koi värvitoonid ja mustrid on määratud pigmentrakkude (kromofooride) koosmõjul. Olulisemad rakutüübid on:

 melanofoorid – must pigment,
 erütrofoorid – punane pigment,
 ksantofoorid – kollane pigment,
 iridofoorid – metallikläikega pigment .

Tuntumad mustritüübid on:

 Kohaku – punane-valge,
 Showa – must-punane-valge,
 Ogon – ühevärviline, metallikläikega koi .
Eestis aretatud koide värvuse intensiivsus ja mustrite selgus on sageli tagasihoidlikumad võrreldes soojemates piirkondades kasvatatud kaladega, kuna need omadused sõltuvad osaliselt ka kliimatingimustest ja kasvukeskkonnast.

 Vaata ka 
 kuldkala

 Viited 

Kategooria:Kalad