Võrkkaarsild

pisi|Troja sild Prahas (valminud 2014; sille 200 m; projekteeris Mott MacDonald) 
pisi|Bugrinskoje sild Novosibirskis (valminud 2014; peasille 380 m) 
pisi|Pärnu kolmas sild (valminud 2025; projekteeris Stricto Project) 

Võrkkaarsild (inglise keeles network arch bridge) on tõmbevööga kaarsild, mille riputid (tõmmitsad) ristuvad üksteisega vähemalt kaks korda, tekitades visuaalse mulje võrgust. 

Diagonaalselt paigutatud tõmmitsad vähendavad paindemomente ja põikjõude kaartes ning sõidutee talades, nii et sillakaari saab kujundada saledamatena. Võrreldes klassikalise tõmbevööga kaarsillaga saab kokku hoida kuni 20% terasest. Tüüpilised võrkkaarsillad koosnevad kahest paralleelsest kaarest, mille vahele on kinnitatud raudbetoonist sillatekk.

Võrgukaare idee töötas välja Norra insener Per Tveit 1950. aastate lõpus. 1963. aastal valmis Fehmarnit mandriga ühendav 963 m pikkune Fehmarnsundbrücke, mille 248 m pikkune peasille lahendati võrkkaarsilla tarinduses. 

Eestis
Eestis 2025. aastal valminud Pärnu kolmas sild on Baltimaade ja Soome sildadega võrreldes pikima sildega (140 m) võrkkaarsild. Teraskaarsilla projektikohane üldpikkus on 270 m.

Teadaolevalt on võrkkaarsildu Eestis rajatud varemgi – näiteks 2009. aastal üle Võhandu jõe Siim Idnurmi projekti järgi 90 m sildeavaga 
terasest Jõesuu sild.

Võrkkaarsildu

Viited

Kategooria:Sillatüübid