Kold-väikehüüp

Kold-väikehüüp (Botaurus sinensis) on haigurlaste sugukonda kuuluv linnuliik.

Välimus
Kold-väikehüüp on 38 cm pikk. Kaalub 92–104 g.

Sulestik on peamiselt helepruun. Isaslinnu pealagi on must või sinakashall, emaslinnul triibuline. Selg on punakaspruun, saba on must. Kurgualune on helepruun tumedate triipudega. Alapool on pruun. Pikk ja peenike nokk on vandlikarva, noka ülapool on tumedam kui alapool. Valjasriba ja jalad on kollakasrohelised. Silmad on kollased.

Noorlindude pea, selg ja alapool on tumedatriibulised. Tiivad ja saba on mustad. Noka ülapool on tumepruun, alapool kollane. Jalad on oliivkollased. Udusulis pojad on roosakad.

Kold-väikehüüp sarnaneb välimuselt väikehüübiga, kuid kold-väikehüüp on väiksem, tema nokk on pikem ja selg on pruun.

Levik
Kold-väikehüübi levila ulatub Indiast Jaapanini, lõunas Mikroneesiani.

Elavad padurates, roostikes, jõgede ja järvede ääres, soodes, riisipõldudel ning mangroovides. Sumatral on neid kohatud 1500 m kõrgusel merepinnast.

Toitumine
Toituvad peamiselt veeputukatest ja nende vastsetest, kuid ka väikestest kaladest, koorikloomadest, konnadest, limustest, kilkidest ja roomajatest.

Toituvad üksikult. Tavaliselt toituvad öösel ja videviku ajal, pilves ilmaga võivad nad olla aktiivsed ka päeval. Toitu otsides seisavad paigal või kõnnivad aeglaselt. Kiiret saaklooma võivad jälitada ka joostes või hüpates.

Pesitsemine
Pesitsevad üksikult või väikestes kolooniates. Ühe puu otsas võib olla kuni kuus pesa. Hiinas pesitseb ühel hektaril keskmiselt 11,4 paari. Emaslind ehitab pesa lehtedest ja vartest. Pesa on 15–25 cm lai ja asub umbes 1 m kõrgusel vee kohal.

Jaapanis pesitsevad mais augustini, Indias juunist septembrini, Malaka poolsaarel juulist oktoobrini, Saalomoni saartel septembrist aprillini. Kurnas on 4–6 rohekassinist muna mõõtmetega 32–33 × 24,5 mm.

Viited

Välislingid

Kategooria:Haigurlased