Mark Peploe

Mark Peploe (sünninimi Mark Alexis More Peploe; 3. märts 1949 Nairobi – 18. juuni 2025 Firenze) oli Briti filmistsenarist ja -lavastaja.

Ta õppis Oxfordi Ülikoolis.

Filmistsenaariumid:
 "The Pied Piper" (režissöör Jacques Demy; 1972)
 "Professione: reporter" (eesti keeles "Elukutse: reporter"; režissöör Michelangelo Antonioni; 1975)
 "The Last Emperor" (eesti keeles "Viimane keiser"; režissöör Bernardo Bertolucci; 1987)
 "The Sheltering Sky" (režissöör Bernardo Bertolucci; 1990)
 "Little Buddha" (režissöör Bernardo Bertolucci; 1994)

Lavastatud filmid:
 "Samson and Delilah" (lühifilm; 1984)
 "Afraid of the Dark" (1991)
 "Victory" (1996)

Mark Peploe pälvis filmi "Viimane keiser" eest parima kohandatud stsenaariumi Oscari (1988) ning Kuldgloobuse (1987) ja David di Donatello auhinna (1988) parima stsenaariumi kategoorias.

 Suguvõsa ja perekond 
Mark Peploe isapoolne vanaisa oli tuntud šoti maalikunstnik Samuel John Peploe (S. J. Peploe), emapoolne vanavanavanem saksa skulptor Adolf von Hildebrand. Tema ema Clotilde Peploe oli tunnustatud maalikunstnik ja isa Willy Peploe tegutses kunstikaupmehena. Mark Peploe õde oli stsenarist ja filmilavastaja Clare Peploe, kelle abikaasa oli Itaalia filmirežissöör Bernardo Bertolucci.

Mark Peploe elukaaslane oli kunstiajaloolane Alina Payne. Enne seda oli ta abielus kostüümikunstnik Louise Stjernswardiga, kellega tal on tütar Lola.

 Viited 

 Välislingid 


Kategooria:Suurbritannia stsenaristid
Kategooria:Suurbritannia filmilavastajad
Kategooria:Sündinud 1949
Kategooria:Surnud 2025