Altnurga klaasikoda

Altnurga klaasikoda (saksa keeles ka Talkhofsche Glashütte) oli 18. sajandi teisel poolel tegutsenud klaasivabrik Kesk-Eestis, mis kuulus Gotthard Johann von Manteuffelile.Reppo, Monika. 2023. Dataset 3. 17th–20th-century glassworks in Estonia (dataset). DataDOI. http://dx.doi.org/10.23673/re-449. Tegemist oli ühega seitsmest teadaolevast klaasikojast, mis tegutsesid Põltsamaa piirkonnas ja mille tegevus ulatus ajaliselt 18. sajandi keskpaigast selle lõpuni.Tvauri, Andres. 2012. Archaeological investigations on the sites of the glassworks of Central Estonia. – AVE 2012, lk 260-262.

2025. aasta seisuga pole Altnurga klaasikoda kultuurimälestisena kaitse all.

 Asukoht 
{
  "type": "FeatureCollection",
  "features": [
    {
      "type": "Feature",
      "properties": {},
      "geometry": {
        "type": "Point",
        "coordinates": [ 26.308278, 58.547722 ]
      }
    }
  ]
}Altnurga klaasikoda asus praeguse Altnurga küla lõunaosas, ligikaudu 370 meetrit Tallinna–Tartu maanteest ida pool. Seal paikneb tänapäeval madal küngas, mis kujunes Nõukogude-aegse maaparanduse tagajärjel. Klaasijäätmeid, tellisetükke ja katusekivikilde leidub ligikaudu 80 × 80 meetri suurusel alal. Klaasikoja keskpunkt on koordinaatidel 58°32′51.8″ N, 26°18′29,8″ E.Tvauri 2012, lk 262.

 Ajalugu 

Altnurga klaasikoda rajati hinnanguliselt 1750. aastatel ning see jäi tõenäoliselt tegutsema kuni 1782. aastani. Klaasikoja loomist seostatakse mõisnik Gotthard Johann von Manteuffeliga (1690–1763). Pärast tema surma jätkas tegevust poeg Andreas Gotthard von Manteuffel. Lisaks Altnurga klaasikojale rajas Andreas von Manteuffel ka 1764. aastal ka Laasme klaasikoja, mis asus Altnurga külast põhja pool teisel pool Puurmanit. Laasme klaasikoda ja Altnurga klaasikoda lõpetasid tegevuse ühel ajal.Reppo. Monika. 2024. Glass and its maker in Estonia, c. 1550-1950: an archaeological study. Doktoritöö, Tartu Ülikool. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, lk 46.

Monika Reppo doktoritöö andmetel kannab Altnurga klaasikoda eri allikates järgmisi saksakeelseid nimetusi:

 die Hütte unter Talkhof (kasutatud 1750, 1771) – klaasikoda Kursi all
 die Hütte in Talkhof (1755, 1756, 1757) – klaasikoda Kursis või Kursi kihelkonnas
 Talkhofsche Glashütte, enamasti lühendatult Talkhof. Glashüt(t)e (1762, 1764, 1778, 1780) – Kursi klaasikoda
 Puurmani (1764, 1766, 1722)Reppo 2024, lk 46, 112.

Altnurga klaasikojast umbes 500 meetri kaugusel tegutses hiljemalt 1796. aastast telliselööv, mis töötas 1860. aastate alguseni. Seejärel rajati sama koha peale Altnurga külakool.Nõmmeots, Salme. 2001. Perekonnanimed 175. Puurmani Uudised: Puurmanni valla infoleht, nr 55/56, 1 juuli 2001, lk 1.

 Tööjõud 

Esimesi töölisi on kirikuraamatutes nimeliselt mainitud 1750. aasta suvel, esialgu üksikjuhtudel, nagu Johann Richter koos naise Anna Kraftiga ja Johann Stichkorn koos naise Anna Sophiaga. 1757. aasta kevadeks oli klaasikoda täismahus töös 23 inimesega. Varem suletud Piersali (Piirsalu) klaasikojast olid Talkhofi ehk Altnurga klaasikotta üle tulnud näiteks Hans Hinrich Oestreich ja tema poeg Justus Christoph Oestreich. Töögruppide juhtidena on nimetatud viitsemeister Johannes Goeschelit, Johann Greinerit ja Johann Heintzet.Erpenbeck, Dirk-Gerd. 2015. Glasmacher und Glashütten im Baltikum im 18. Jahrhundert. - Die Baltischen Länder und Europa in der Frühen Neuzeit. ed. N. Angermann, Karsteb Brüggemann and Inna Põltsam-Jürjo, lk 301–328 (lk 309-311).

Klaasikojas ja ka telliselöövis leidis kohalik talurahvas rakendust eeskätt mõisa abitöödel, näiteks kütte hankimisel, toodangu- ja materjaliveol.Nõmmeots 2001, lk 1.

 Klaasitööliste perekonnad  
Altnurga klaasikojas töötasid aastate jooksul järgmised perekonnad.

 Beck
 Brisemeister (Brisemeister)
 Drewing (Dreving)
 Gundlach
 Göschel (Goeschel)
 Hagen
 Heinz
 Henrichson
 Hintz
 Kaufeld
 Kilias
 Kraft
 Lippardt (Liphard, Lipart)
 Meissner
 Mussom (Musso, Mussum)
 Östreich (Oestreich)
 Petersen
 Rettin
 Renther
 Richter
 Staack
 Stichkorn

 Tootmine ja toodang 
Altnurga klaasikojas toodeti mitmesuguseid esemeid: aknaklaasi, tahvelklaasi, kerakujulisi pudeleid, piimahapendamise kausse ning muid majapidamises vajalikke klaasnõusid.Reppo 2024, lk 127. Arheoloogilistel kaevamistel on klaasikoja asukohast leitud klaasitootmise jääke ning hoonestusele viitavaid jäänustest telliseid ja katusekive.

 Leiud ja arheoloogilised uurimised 

20. sajandi alguses leiti tollase Rebase talu põllult sageli hangunud sulaklaasi tilku ning kohalikud nimetasid põldu "laasiseks väljaks" ehk klaasiseks väljaks.

2010.-2011. aastal kaevas arheoloog Andres Tvauri Altnurga klaasikoja alale kolm proovikaevandit. Uuringutega tuvastati, et kogu klaasikoja hoonestus oli põllumajandustegevuse tõttu hävinud ning hoonete jäänuseid pole säilinud. Kaevamised näitasid, et 40 cm sügavusel künnikihi all algas looduslik moreenikiht.

Kaevamiste käigus kogutud leiud asuvad Järvakandi Klaasimuuseumis.

 Viited 

Kategooria:Järvamaa
Kategooria:18. sajand Eestis
Kategooria:Eesti klaasitööstus