Blackburn Buccaneer

Blackburn Buccaneer on Suurbritannia ründelennuk. See on võimeline tegutsema lennukikandjalt ning konstrueeriti 1950. aastatel Suurbritannia kuningliku mereväe (RN) jaoks. Algselt tootis seda Blackburn Aircraft, hiljem liitus ettevõte Hawker Siddeleyga (ning lennuki ametlikuks nimeks sai Hawker Siddley Buccaneer).

Buccaneer konstrueeriti vastuseks Nõukogude Liidu Sverdlovi klassi ristlejatele. Britid otsustasid, et ei ehita vastase uutele ristlejatele vastu seisma uusi ristlejaid, vaid hoopis ründelennukid, mis suudaksid rünnata piisavalt madalalt, et mitte sattuda vaenlase radaritesse. Buccaneeril oli ka tuumavõimekus. Hiljem töötati sellele välja ka laevatõrjeraketid, et tekitada ristlejate hävitavimeks veel paremad eeldused. Buccaneeri esmalend oli aprillis 1958 ning see jõudis Suurbritannia mereväe teenistusse juulis 1962.

Buccaneeri esimene mudel oli liiga nõrga mootoriga ning sattus seetõttu korduvalt õnnetustesse, aastal 1965 paigaldati uutele mudelitele mootor Rolls-Royce Spey, mis probleemi lahendas. Buccaneer S.2 oli esimene Briti mereväe lennuk, millega sõideti peatumata ning tankimata üle Atlandi ookeani. 1960.–1970. aastatel olid Briti mereväe lennukikandjate standardsed lennukid Buccaneer, Phantom ja Fairey Gannet. Buccaneeri soovitati ka kuningliku õhuväe (RAF) ülehelikiirus- ja tuumavõimekusega lennukiks. RAF otsustas lennuki BAC TSR-2 kasuks, mis osutus hiljem liiga kalliks. Ka seda asendanud General Dynamics F-111K ei jõudnud tootmisse. Oktoobris 1969 võttis RAF lõpuks ikkagi Buccaneerid kasutusele.

Kuninglik merevägi saatis oma viimase suure lennukikandja erru aastal 1979 ning Buccaneeride rolli hakkas täitma British Aerospace Sea Harrier. Buccaneerid anti RAF-ile. Aastal 1980 toimunud õnnetus paljastas, et Buccaneeride kered olid vananenud ning RAF jättis alles vaid 60 lennukit. Pärast külma sõja lõppu hakati ka viimaseid Buccaneere teenistusest eemaldama. Briti teenistuses oli viimane Buccaneer aastal 1994, üldiselt asendati need lennukitega Panavia Tornado. Suurbritannia eksportis Buccaneere ainult Lõuna-Aafrika Vabariiki. Buccaneere kasutati lahingus lahesõjas ja Lõuna-Aafrika piirisõjas.

Kasutajad
  Lõuna-Aafrika Vabariik


Vaata ka
 Douglas A-4 Skyhawk
 Dassault Étendard IV
 Grumman A-6 Intruder
 LTV A-7 Corsair II
 Republic F-105 Thunderchief
 Suhhoi Su-17
 Ründelennukite loend

Kirjandus
 Bishop, Chris and Chris Chant. Aircraft Carriers: The World's Greatest Naval Vessels and Their Aircraft. Minneapolis, Minnesota: Zenith Imprint, 2004. .
 Boot, Roy. "Father of the Buccaneer". Aeroplane Monthly, Vol. 23, No. 3, March 1995,. pp. 24–29. ISSN 0143-7240.
 Boot, Roy. From Spitfire to Eurofighter: 45 Years of Combat Aircraft Design. Shrewsbury, Shropshire, UK: Airlife Publishing Ltd., 1990. .
 Burns, J.G. and M. Edwards. "Blow, blow thou BLC wind". Flight International Vol. 99, No. 3227, 14 January 1971, pp. 56–59.
 Buttler, Tony. "Strike Rivals: The ones that 'lost' when the TSR.2 'won'." Air Enthusiast, No. 59, September/October 1995, pp. 12–23.
 Calvert, Denis J. and David Donald. "Blackburn Buccaneer". Wings of Fame, Volume 14. London: Aerospace Publishing, 1999. pp. 34–103. . ISSN 1361-2034.
 Caygill, Peter. "Flying the Buccaneer: Britain's Cold War Warrior." Casemate Publishers, 2008. .
 Chesneau, Roger. "Aeroguide 30 – Blackburn Buccaneer S Mks 1 and 2". Suffolk, UK: Ad Hoc Publications, 2005. .

 English, Malcolm. "Database: Blackburn (Hawker Siddeley) Buccaneer". Aeroplane Monthly, Vol. 40, No. 4, April 2012, pp. 69–86.
 Gething, Michael J. "The Buccaneer Bows Out: Valediction for the Sky Pirate". Air International, Vol. 46, No 3, March 1994, pp. 137–144. Stamford, UK: Key Publishing. ISSN 0306-5634.
 Green, William. Aircraft Handbook. London: Macdonald & Co. (Publishers) Ltd., 1964.
 Green, William. The Observer's Book of Aircraft. London: Frederick Warne & Co. Ltd., 1968.


 Hampshire, Edward. From East of Suez to the Eastern Atlantic: British Naval Policy 1964-70. Surrey, UK: Ashgate Publishing, 2013. .
 Harding, Richard. The Royal Navy 1930-1990: Innovation and Defense. London: Routledge, 2004. .
 Jackson, A.J. Blackburn Aircraft since 1909. London: Putnam, 1968. .

 Jefford, C.G. RAF Squadrons, a Comprehensive Record of the Movement and Equipment of all RAF Squadrons and their Antecedents since 1912. Shrewsbury, Shropshire, UK: Airlife Publishing, 2001. .
 Jefford, C.G (ed.). "Seminar – Maritime Operations." Royal Air Force Historical Society, 2005. ISSN 1361-4231.
 Laming, Tim. Fight's On!: Airborne with the Aggressors. Zenith Imprint, 1996. .

 Polmar, Norman. Aircraft Carriers: A History of Carrier Aviation and Its Influence on World Events, Volume I: 1909-1945. Herndon, Virginia: Potomac Books, 2006. .

 Steenkamp, Willem. Borderstrike!: South Africa into Angola 1975-1980 (3rd ed.). Durban, South Africa: Just Done Productions Publishing, 2006first edition 1985. .
 Van Pelt, Michel. Rocketing into the Future: The History and Technology of Rocket Planes. New York: Springer, 2012. .
 White, Rowland. Phoenix Squadron: HMS Ark Royal, Britain's Last Topguns and the Untold Story of Their Most Dramatic Mission. London: Bantam Press, 2009. .
 Winchester, Jim, ed. "Blackburn Buccaneer." Military Aircraft of the Cold War (The Aviation Factfile). London: Grange Books plc, 2006. .
 Wynn, Humphrey. "RAF Buccaneers". Flight International, 11 February 1971, Vol. 99 No. 3231, pp. 202–207.
 Wynn, Humphrey. The RAF Strategic Nuclear Deterrent Forces: Their Origins, Roles and Deployment, 1946-1969: a Documentary History. London: HMO, 1997. .

Kategooria:Suurbritannia lennukid
Kategooria:Ründelennukid
Kategooria:Suurbritannia relvad