Iluuisutamine olümpiamängudel

Iluuisutamises olümpiamängudel võisteldi esimest korda 1908. aasta suveolümpiamängudel. Alates 1924. aastast on see spordiala olnud osa taliolümpiamängudest.

Kõige sagedamini on peetud meeste üksik-, naiste üksik- ja paarisuisutamist. Jäätants liitus 1976. aastal ja võistkonnavõistlus debüteeris 2014. aasta olümpiamängudel. Spetsiaalharjutustes meestele võisteldi vaid ühel olümpial, 1908. aastal. Spetsiaalkujundite täitmisest osavõtjad pidid üks päev enne võistlust esitama kohtunikekogule oma kujundite joonised. Sünkroonuisutamist pole olümpiamängudel kunagi esinenud, kuid selle eesmärk on olla kaasatud.

Esimest korda võisteldi iluuisutamisega olümpiaalana 1908. aasta suveolümpiamängudel Londonis Ühendkuningriigis. Kuna seda traditsioonilist talispordiala sai harrastada siseruumides, kiitis Rahvusvaheline Olümpiakomitee (ROK) heaks selle lisamise suveolümpiamängude programmi. Seda esitati teist korda Antwerpeni mängudel, misjärel kanti see jäädavalt üle taliolümpiamängude programmi, mis peeti esmakordselt 1924. aastal Prantsusmaal Chamonix’s.

Londonis esitleti iluuisutamist neljal alal: meeste üksiksõidus, naiste üksiksõidus, meeste erikujudes ja paarissõidus. Erikujude võistluse võitis Nikolai Panin Venemaalt, kes kinkis oma riigile läbi aegade esimese olümpiakulla. Ta jääb selle võistluse ainsaks võitjaks, kuna see jäeti hiljem programmist välja.

Jäätants liitus ametlikult medalialana 1976. aastal Innsbruckis, pärast Grenoble'is 1968. aastal peetud näidisala. 

Võistkondlik võistlus oli esimest korda olümpiakavas 2014. aasta olümpiamängudel Sotšis. See koosneb kahest osast: kvalifikatsioon ja finaal. Kvalifikatsiooni ajal uisutab igas võistkonnas oma lühikava/tantsu üks meeste üksikuisutaja, üks naiste üksikuisutaja, üks paar ja üks jäätantsupaar. Enne finaalvõistlusi on igal võistkonnal lubatud välja vahetada kuni kaks uisutajat/paari. Finaal koosneb sellest, et iga uisutaja/paar uisutab oma vabakava/tantsu. Tulemused määratakse paigutuspunktide järgi.

Olümpiamängude kokkuvõte

MängudAasta AlasidParim riik4. 1908 4   (1)5. 6. 7. 1920 3   (1)1. 1924 3   (1)2. 1928 8   (1)  (1) (2)3. 1932 8   (2) 4. 1936 8   (3) 5. 1948 3  24px|Kanada Kanada (1)6. 1952 3   (1)7. 1956 3   (2)8. 1960 3   (3)9. 1964 3  24px Saksamaa ühendatud võistkond (1)10. 1968 3   (4)  (1)MängudAasta AlasidParim riik11. 1972 3   (2)12. 1976 4   (3)13. 1980 4  } (4)14. 1984 4   (5)15. 1988 4  } (5)16. 1992 4  24px SRÜ (1)17. 1994 4   (1)18. 1998 4   (2)19. 2002 4   (3)20. 2006 4   (4)21. 2010 4   (1)  (6)22. 2014 5   (5)23. 2018 5   (2)24. 2022 5   (7)25. 2026 5  -

Medalitabel

1.   17  16  21  542.   14  9  3  263.   10  9  5  244.   7  9  4  205.   6  11  12  296.   5  3  7  157.   5  3  2  108.   4  3  7  149.   4  2  3  910.   3  5  3  11 11.   3  3  4  1012.   3  2  1  613. 24px SRÜ  3  1  1  514.   2  3  4  915. 23px VOK (ROC)  1  3  2  616.   1  2  0  3 25px OSV  1  2  0  3 24px Saksamaa ÜV  1  2  0  319.   1  1  3  520.   1  1  0  2   1  1  0  222.   1  0  1  2   1  0  1  224. 24px Venemaa Keisririik  1  0  0  125.   0  2  4  626.   0  2  1  327.   0  0  2  2 24px Saksa FV  0  0  2  229.   0  0  1  1   0  0  1  1 Kokku (30 riiki)   96   95   95   286

Varia 

Aastatel 1964–1988 võitsid Nõukogude Liitu esindanud uisutajad paarisuisutamises seitse järjestikust kuldmedalit, mis oli ühe riigi pikim võiduseeria olümpia iluuisutamise ajaloos. 
2022. aasta seisuga omab USA iluuisutamises enim olümpiamedaleid, 54 (sh 16 kulda, 17 hõbedat ja 21 pronksi). 

Edukaimad sportlased

 Naistest: Sonja Henie, kes võitis naiste üksiksõidus kolm korda järjest olümpiakulla (1928, 1932 ja 1936).
    Irina Rodnina, kes võitis paarissõidus kolm korda järjest olümpiakulla (1972, 1976 ja 1980).
 Meestest: Gillis Grafström, kes võitis meeste üksiksõidus kolm korda järjest olümpiakulla (1920, 1924 ja 1928).

Välislingid

Iluuisutamise tulemused Sports Reference veebilehel

*