Siivertsi võrgujäänus

Siivertsi võrgujäänus on dateeritud 6150 eKr, mis teeb sellest vanima teadaoleva võrguleiu Eestis. Kalavõrgu katked avastati aastatel 1930–1931 Narva linnast, Siivertsi piirkonnast. Leiu juurde kuulusid võrgukivi, nöörijäänused, võrgukäba, töötlemata männikoored ja lubjakivid. 

 Ajalugu 
Leiukoht avastati 1930. aastal kuivenduskraavi kaevamisel, mille käigus tulid päevavalgele kolm luust tööriista: üks hülgeahingu või noole ots ja kaks jäätuura (mõlemad on tänaseks kadunud). Tulenevalt leidude erakordsusest pälvis paik arheoloogide tähelepanu ja 1931. aastal korraldati seal Richard Indreko juhtimisel arheoloogilised kaevamised. Uurimistöö käigus tuvastati, et leiuala oli kaetud paksu turbakihiga, milles ei esinenud inimtegevuse jälgi. Selle alt avastati settekiht, kust saadi kalapüügiga seotud arheoloogilisi leide. Vähese arvu tõttu on oletatud, et tegemist ei ole kaluripaadi hukkumise tagajärjel vette sattunud esemete, vaid mõnel muul põhjusel uppunud riistadega.

Kiviaegsed võrgujäänused on haruldased ka laiemas Põhja-Euroopa kontekstis. Leiule on teada paralleele Taanist või Soomest (nt Antrea leid). Koos võrgujäänustega avastatud lõikamisjälgedega põdrasarvest tehti radiosüsinikudateering. See võimaldas dateerida võrgujäänuse umbkaudu 6150. aastasse eKr. Geoloogia andmed viitavad, et settekiht, kust pärines võruleid, on kujunenud antsülus-aja lõpus ja litorina-aja alguses. 

 Kirjeldus 
Võrgukomplekti kuulus võrgukivi ehk -raskus, mille materjaliks on Armin Öpik määranud kohaliku liivakivi. Nende raskuste küljes oligi säilinud pärnaniinest valmistatud S-keeruga korrutatud võrgunööride jäänused, ühel pool üks ja teisel kolm fragmenti. Samamoodi olid omavahel kokku keeratud ka Soome Antrea võrguleiu nöörid, kuid neil olis olemas ka sõlmekohad. Analoogseid võrgukive on leitud teistest mesoliitilistest asulatest, kuid niinenöörist võrgukatke on vanim ja ainuke omataoline leid Eestis. Võrgukivi saadi 3,4 m sügavuselt. 

Võrgukäba on tehtud männikoorest, voolitud nüriotsalise ovaali kujuliseks ja selle labaküljed silutud. Üks ots oli murdunud. Säilinud otsas on väike auk (0,5 x 0,3 cm) nööri läbi pistmiseks. Käba on 18 cm pikk, suurim laius on 7,8 cm ja paksus 1,7 cm. Leitud 3,27 m sügavuselt. 

Kaevamistel võeti üles mitu männikooretükki ning üksikuid lubjakive, millel puudusid selged töötlemisjäljed. Siiski on oletatud, et need esemed täitsid  võrgukivide funktsiooni. 

 Viited 

Kategooria:Eesti arheoloogia
Kategooria:Narva ajalugu