James Hartle

James Burkett  Hartle (17. august 1939 Baltimore – 17. mai 2023 Zürich, Šveits) oli ameerika füüsikateoreetik ja kosmoloog.

Ta lõpetas 1960. aastal Princetoni Ülikooli ja kaitses 1964. aastal California Tehnoloogiainstituudis  osakestefüüsika-alase doktoritöö "The complex angular momentum in three-particle potential scattering" (juhendaja Murray Gell-Mann).

Alates 1966. aastast töötas Hartle California Ülikoolis Santa Barbaras, kus oli 1979. aastal Kavli teoreetilise füüsika instituudi asutajaid ja hiljem selle direktor (1995–1997).

Tema teadustöö oli seotud üldrelatiivsusteooria rakendamisega realistlikes astrofüüsikalistes olukordades, eriti kosmoloogias. Ta aitas kaasa gravitatsioonilainete, relativistlike tähtede ja mustade aukude mõistmisele. Teda huvitas Universumi kvantpäritolu ja Suure Paugu varasemad hetked, kus kvantmehaanika, kvantgravitatsiooni ja kosmoloogia teemad kattuvad.

1967. aastal alustas Hartle koostööd Kip Thorne'iga, et arvutada välja pöörlevate neutrontähtede dünaamika. 1980. aastatel koostöös Stephen Hawkingiga tuletasid nad Universumi lainefunktsiooni temaatikas Hartle'i-Hawkingi lahenduse (1983) Wheeleri-DeWitti võrrandile, et selgitada Suure Paugu kosmoloogia algtingimusi.

Tunnustus
1989 – valiti Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia liikmeks
1991 – valiti USA Riikliku Teaduste Akadeemia liikmeks
2009 – Einsteini auhind ("põhjapaneva panuse eest relativistlike tähtede, kõvera aegruumi kvantväljade ja eriti kvantkosmoloogia valdkonnas")
2016 – valiti Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks

Viited

Kategooria:Ameerika Ühendriikide füüsikateoreetikud
Kategooria:Ameerika Ühendriikide kosmoloogid
Kategooria:Princetoni Ülikooli vilistlased
Kategooria:California Tehnoloogiainstituudi vilistlased
Kategooria:Sündinud 1939
Kategooria:Surnud 2023