Õlg

Õlg  on inimese kehaosa, mis ulatub kaelast õlanukini (see kaasa arvatud).Õlg koosneb mitmest luust, liigesest, lihasest, kõõlusest ja sidemest, võimaldades laia liikumisulatust ja paindlikkust. Õla keerukas anatoomia tagab ülajäseme suure liikuvuse, kuid muudab selle ka vastuvõtlikuks vigastustele.  

 Anatoomia 

 Luud 
Õla moodustavad kolm peamist luud:

 Õlavarreluu: pikk luu, mis ulatub õlast küünarnukini.
 Abaluu: kolmnurkne lame luu, mis paikneb selja ülaosas ja moodustab õlaliigese pesa.
 Rangluu: S-kujuline luu, mis ühendab rinnaku abaluu kaudu õlavarreluuga.

 Liigesed 
Õlas on mitu liigest, mis võimaldavad mitmesuunalist liikumist:

 Õlaliiges: kuul-pesa tüüpi liiges, mis ühendab õlavarreluu pea ja abaluu glenoidiõõnsuse. See liiges võimaldab suurt liikuvust, kuid on vähem stabiilne.
 Akromioklavikulaarliiges: ühendab abaluu akromioni ja rangluu.
 Sternoklavikulaarliiges: ühendab rangluu rinnakuga.
 Abaluurindmiku liiges: mitteklassikaline liiges, kus abaluu liigub rinnakorvi suhtes.

 Lihased ja kõõlused 
Õla liikumist ja stabiilsust tagavad mitmed lihased ja kõõlused:

 Rotaatormansett: nelja lihase rühm, mis stabiliseerib õlaliigest ja võimaldab pöörlemist.
 Deltalihas: katab õlaliigest ja võimaldab käe tõstmist.
 Pektoralis major ja latissimus dorsi: suured lihased, mis osalevad käe liigutamises ette, taha ja küljele.

 Kõhr ja sidemed 

 Glenoidlabrum: fibro-kõhrjas struktuur, mis süvendab abaluu glenoidiõõnsust ja suurendab õlaliigese stabiilsust .
 Liigesekapsel: ümbritseb õlaliigest ja sisaldab sünoviaalvedelikku, mis vähendab hõõrdumist.

 Funktsioon 
Õlg võimaldab mitmesuguseid liigutusi:

 Fleksioon ja ekstensioon: käe liigutamine ette ja taha.
 Abduktsioon ja adduktsioon: käe liigutamine kehast eemale ja keha poole.
 Sisemine ja välimine rotatsioon: käe pööramine sissepoole ja väljapoole.
 Circumduktsioon: käe ringliikumine.

Õla suur liikuvus võimaldab keerukaid tegevusi, nagu viskamine, tõstmine ja ronimine.

 Viited 

Kategooria:Anatoomia