Portugali arhitektuur

Portugali arhitektuur hõlmab ehitisi, mis on loodud nii tänapäeva Portugali territooriumil Pürenee poolsaarel, Assooridel ja Madeiral kui ka Portugali koloniaalarhitektuuri, mida leidub Portugali endistes asumaades pärandina Portugali koloniaalimpeeriumi perioodist.

Portugali arhitektuuri nagu muud portugali kultuurigi on mõjutanud esiajast peale eri rahvad ja kultuurid, kes on kas asustanud Portugali territooriumi või olnud portugallastega kontaktis riigi ajaloo jooksul: nende hulgas on galiitslased, lusitaanlased, keltibeerid, roomlased, sueebid, läänegoodid, maurid, Goa ja Macau elanikud, kristangid ja paljud teised. Portugali koloniaalarhitektuuri leidub endistes asumaades Brasiilias ja Uruguays Ameerikas, Angolas, Cabo Verdes, São Tomé ja Príncipes, Beninis, Ghanas, Guinea-Bissaus, Zimbabwes, Mosambiigis ja Marokos Aafrikas ning Hiinas, Indias, Indoneesias, Malaisias ja Timoril Aasias.

Portugali arhitektuuris on neoliitiline, keldi ja Rooma periood, läänegootide eelromaanika ja mauri arhitektuuri periood, romaanika ja gootika. Eripärane on Portugali hilisgootika manuelism; Portugali renessanssarhitektuur lähtus rohkem klassikalistest vormidest, samuti manerism ja barokk. 18. sajandi Portugalis sündis Pombali stiil, 19. sajandi historitsismis tekkis uusmanuelism ja 20. sajandi keskpaigas Português Suave.

Tuntumad arhitektid on 15. ja 16. sajandil Diogo de Arruda, 17. sajandil João Antunes, 18. sajandil Eugénio dos Santos ja Carlos Mardel, 19. sajandil José Luis Monteiro, 20. sajandil Raul Lino, Cassiano Branco ja Fernando Távora. Tuntumad tänapäeva arhitektid on Gonçalo Byrne, Eduardo Souto de Moura , António Maria Braga, João Carrilho da Graça ja Álvaro Siza Vieira.

 Viited 

Kategooria:Arhitektuur riigiti