Balma de la Margineda

Balma de la Margineda on arheoloogiline leiukoht Andorras Andorra la Vella vallas. See paikneb kaljuvarjualuses (balma) lubjakivist kaljuseina all 970 m kõrgusel merepinnast Valira jõe orus. Seda ümbritsevad kuni  2000 m kõrgused mäetipud.

Leiukoha avastas Pere Canturri aastal 1959. See on Andorra esiaja ja Püreneede esiaja üks tähtsamaid leiukohti.  Aastal 1979 alustati seal uusi väljakaevamisi, mida pikendati aastani  1991. Töid juhtisid arheoloogid Jean Guilaine ja  Michel Martzluff, hiljem Michel Barbaza. Töid toetasid Andorra Uuringute Instituut ja Patrimoni Cultural d'Andorra.

Väljakaevamised võimaldavad sealse asustuse dateerida  paleoliitikium (alates ajast 11 700 eKr), mesoliitikumi ja varaneoliitikumi (ajani 4500 eKr), nii et see kehtis vähemalt 7000 aastat.Jean Guilaine, Michel Martzluff jt. Les excavacions a la balma de la Margineda (1979-1991), Minister d'Afers Socials i Cultura, Govern d'Andorra 1995, ISBN 978-99920-0-078-6.La prehistòria de les valls d'Andorra (14.000-2.500 abans d'ara), Departament de Patrimoni Cultural del Govern d'Andorra, historia.ad.

Balma de la Margineda esmaasukad kuulusid Azili kultuuri. Arvatakse, et nad tulid Ebro orust, mõnede teadlaste arvates võisid nad tulla kaugemaltki.Cultura prepara accions per difondre el jaciment de la Balma de la Margineda, altaveu.com, 14.12.2022.

Paleoliitikumis meelitas kütte sinna peamiselt pürenee kaljukits, kes elas kaljuseintel. Nad tulid varasügisel, kui emased ja noorloomad kogunesid paaritumise pärast võitlevate isaste ümber, nii et loomad olid haavatavamad. Teised ulukid, keda leidus vähem, olid hirv, harilik mägikits ja metssiga. Loomade kehasid nüliti ja tükeldati kaljuvarjualuses kivist nugadega ning luud murti, et üdi kätte saada. Sõraliste nahku ja mõnede koerlaste (huntide või rebaste) karusnahku töödeldi, et teha neist rõivaid: on leitud nahanaaskleid ja õmblusnõelatükke. 

Mesoliitikumis võisid varjualust kasutada karjased, kes olid toonud karja suvekarjamaale ja käisid ka metsasaadusi korjamas. On leitud loomajäänuseid, mida on omistatud koduloomadele. David Geddèsi arvates võis olla tegu kitsede või lammastega, J. E. Borchier aga väidab, et need said olla ainult kitsed, välistamata võimalust, et selles kohas oli talvel pürenee kaljukits või harilik mägikits. 

Neoliitikumist on leitud teravilju: polbnisu, kääbusnisu ja otra. Pole välistatud, et neid kasvatati Valira jõe orus.

Arvatakse aga, et kalapüük ei olnud Balma de la Margineda karjakasvatajatale kuigi tähtis. Forellipüük oli igatahes võimalik märtsist detsembrini.

Leiukohast on leitud 12 kihti ja 31 400 artefakti, millest 1776 olid tööriistad. On leitud forelli ogade jäänuseid, harpuun, kolmnurkne mikroliit, mitmesuguseid jahipidamisvahendeid, kitsenahkade töötlemise riistu ja hambuline kõõvits.

Erilist huvi pakub üks väike veeriskivi (pikkus 28,6 mm, laius 10,9 mm, kaal 9 g), millele on kraabitud kolmnurk. Tollase tehnoloogia analüüsi teel on kindlaks tehtud, et seda "loeti" tipuga allapoole, st see oli orienteeritud samapidi, nagu vaadatakse "häbeme" kujutisi koopaseintel. Tehnoloogia analüüs näitab ka, et kraapija pidi olema paremakäeline.

 Viited 

Kategooria:Andorra
Kategooria:Arheoloogia