Kentaurid (astronoomia)

Kentaurid on Päikesesüsteemi väikekehad, mis tiirlevad Jupiteri ja Neptuuni vahel ümber Päikese. Need ületavad ühte või mitmet hiidplaneedi orbiiti.

Kentauritel on üldiselt ebastabiilsed orbiidid; peaaegu kõigi nende orbiitide dünaamiline eluiga on vaid paar miljonit aastat, kuid on teada üks kentaur, 514107 Kaʻepaokaʻawela, mis võib olla stabiilsel orbiidil. Kentauritel on tavaliselt nii asteroidide kui ka komeetide omadused. Need on nime saanud mütoloogilise olevuse, 
kentauri järgi, kes olid segu hobusest ja inimesest. Hinnanguliselt on Päikesesüsteemis 44 000 kuni 10 miljonit kentauri, mille läbimõõt on üle 1 km. 2020. aastal avaldatud uurimuse kohaselt võib Päikesüsteemis olla vähemalt 19 kentauri, mis ei ole kohalikku päritolu.

Jet Propulsion Laboratory andmetel oli esimene avastatud kentaur 944 Hidalgo, mis leiti 1920. aastal. Kentaurid tunnistati eraldiseisvaks populatsiooniks alles 2060 Chironi avastamisel 1977. aastal. Suurim kinnitatud kentaur on 10199 Chariklo, mille diameeter on 254 km. See avastati 1997. aastal. Ühtegi kentauri pole lähedalt pildistatud, kuigi mõned teadlased arvavad, et 2004. aastal Cassini jäädvustatud Saturni kuu Phoebe võib olla endine kentaur, mis pärineb Kuiperi vööst.

Viited

Kategooria:Päikesesüsteem