Boriss Vladimirovitš (Rostovi vürst)

Boriss Vladimirovitš (ristinimega Roman; umbes 990 – 24. juuli 1015) oli Kiievi-Vene Rjurikovitšite soost vürst, Kiievi suurvürsti Vladimir Svjatoslavitši poeg, Jaroslavi noorem vend, aastail 1010—1015 Rostovi vürst. Ta on üks kahest Kiievi-Vene esimesest ristiusustamise järgselt kanoniseeritud pühakust ja teda austatakse nii õigeusu kui katoliku kirikus.

 Eluloost 
Peamine info Borissi elu kohta pärineb kroonikast, mis on  aluseks tema hagiograafiale. Erinevate allikate järgi oli tema ema kas kõrgest soost bulgaarlanna või Bütsantsi printsess Anna Porphyrogenneta; vastavalt paigutatakse tema sünniaeg kas 986. või 990. aastasse.

Borissi eluperioodi aastail 994–1015 allikates ei käsitleta. Ühe varasema Kiievi kroonika kohaselt sai Boriss umbes 1010. aastal valitseda Rostovi vürstiriigi, mida varem oli valitsenud tema vanem vend Jaroslav. Vassili Tatištševi kasutatud kadunud kroonikate kohaselt võis noor vürst varem valitseda Muromis.

Vladimir soosis oma poega ja arvatavasti pidasid kaasaegsed kristlikust abielust Annaga sündinud poega kõige tõenäolisemaks troonipärijaks. See sünnitas vastuolusid, kuna varem sündinud vennad Svjatopolk ja Jaroslav ei tahtnud oma õigusest troonile loobuda. 1015. aastal haigestus Vladimir raskelt. Tema kutsel tuli Boriss Rostovist Kiievisse. Varsti pärast tema saabumist sai teatavaks uudis petšeneegide sissetungist ning Vladimir saatis ta koos oma armeega nendega võitlema. Sel ajal, kui Boriss oli sõjaväljal, püüdsid Kiievis võimu haarata nii Svjatopolk kui ka Jaroslav. Borissi püüti veenda minna Kiievisse ja võtta võim enese kätte, ent Boriss loobus ja sõjavägi jättis ta maha. Mingil sel ajal tabasid mõrvarid Borissi ja viisid ta kroonika sõnade järgi haavatuna, aga veel elavana Kiievisse, kus ta Svjatopolki käsul tapeti.V. Sergejev, D. Vseviov. Venemaa - lähedane ja kauge. Aegade algusest Vassili III-ni. Valgus, 2007.

Paljud teadlased peavad kroonika jutustust Borissi mõrvamisest Svjatopolki käsul usaldusväärskes. Borissi surma kohta on olemas ka teine versioon, mis lähtub konung Eimundist kõnelevast skandinaavia saagast "Eymundar þáttr hrings". Eimund oli varjaagide hulgas, kelle konung Jarisleif (Jaroslav) kutsus Novgorodi ajal, mil ta sõdis oma poolvenna Borisleifiga. Jarisleif andis Eimundile ja tema sugulasele Ragnarile käsu Borisleif tappa, mida need ka tegid. See on pannud mõned ajaloolased arvama, et Boriss tapeti hoopis Jaroslavi mõrtsukate käe läbi, kuid pärast Svjatopolki hukkumist 1019. aastal ja Jaroslavi toonile saamist esitasid kroonikad Jaroslavi versiooni juhtunust.V. Sergejev, D. Vseviov. Venemaa - lähedane ja kauge. Aegade algusest Vassili III-ni. Valgus, 2007.

Jaroslavile andis Vladimiri nooremate poegade Borissi ja hiljem tema venna Glebi tapmine ettekäände esitada oma troonile pürgimine Svjatopolki asemele kättemaksu ja karistusena vennatapu eest. Pärast võimule tõusmist algatas Jaroslav Borissi ja Glebi kanoniseerimise, võimalik, et sellega lisada oma valitsemisele legitiimsust.Saints Borys and Hlib. - Encyclopedia of Ukraine Õigeusu kirik kanoniseeris Borissi ja Glebi pühade kannatajatena 1071. aastal ja nende säilmed viidi Võšhorodi katedraali, mis pühitseti ümber nende nimele.

 Viited 

Kategooria:Kiievi-Vene
Kategooria:Rjurikovitšid
Kategooria:Surnud 1015