Aiakäärid

Aiakääride tüübid 
Aiakääre on tera ehituselt peamiselt neli erinevat tüüpi.

Kahe lõiketeraga aiakääridel on kaks kõverat tera, mis lõigates mööduvad üksteisest nagu tavalised käärid.
pisi|Aiakääride kollektsioon Breamore majas
Kahe vastastikku lõikava teraga aiakääridel on kaks sirget tera, mis lõikavad teineteise vastu. 

Ühe lõiketeraga aiakäärid on kõige levinumad. Neil on üks kõver lõiketera, mis lõikab vastu teist teritamata toetustera. 

Alasi tüüpi aiakääridel on üks sirge lõiketera, mis lõikab vastu tömpi alasit. Aiakääride alasi on valmistatud lõiketeraga võrreldes pehmemast metallist, näiteks messingist.

 Hooldus 
Aiakääre ei tohiks kunagi kasutada traadi lõikamiseks (vigastab lõiketera) ega väetise- või mullakottide avamiseks (väetis või muld võib sattuda kääriosade vahele). 

Pärast kasutamist tuleb käärid puhtaks pühkida, eemaldada taimemahl ja lasta kääridel enne sulgemist kuivada. 

Kääride reguleerimispolti tuleb aeg-ajalt õlitada, et käärid liiguksid kergelt. Õlitada tuleb kääre kevadel enne hooaja algust ja hooaja lõpus, et vältida roostetamist ja hoida töökorras. Pärast õlitamist tuleb eemaldada õli ülejäägid lõiketeradelt. 

Vähemalt korra aastas tuleb lõiketerasid teritada. 

 Ajalugu 
Aiakäärid leiutas 19. sajandi alguses Antoine François Bertrand. 

Pärast aiakääride laialdasemat kasutusele võtmist korraldasid Prantsusmaal viinapuuistandiku töötajad proteste nende vastu. Protestide põhjuseks oli kogenud töötajate hirm kaotada oma töökoht, sest aiakääride kasutamine oli lihtsam, kiirem ja tõhusam ega nõudnud varasemat väljaõpet ja kogemust.

1860. aastaks olid aiakäärid Prantsusmaal laialdaselt levinud ja neid oli mitmete erinevate kujunduste ning eri lisanditega, näiteks traadi lõikur või naela eemaldi. Aiakääre hakati kasutama ka teistes riikides ja neid peeti tööriistaks, mida iga aednik peaks omama.

 Viited 

Kategooria:Tööriistad