Kaksteist viinamarja

Kaheteistkümne viinamarja traditsioon (hispaania keeles las doce uvas (de la suerte), sõna-sõnalt "kaksteist (õnne)viinamarja") on Hispaania komme, mille kohaselt süüakse 31. detsembri südaööl üks viinamari iga kellalöögi ajal, et tervitada uut aastat. Iga viinamari ja kellalöök tähistab üht eesseisvat kuud. 

Traditsiooni kohaselt toob kaheteistkümne viinamarja söömine uueks aastaks head õnne ja jõukust. Mõnes piirkonnas usuti, et see komme aitab peletada nõidu ja kurjust üldiselt,McCann, Jim; Benedict, Jeanne (2001). Celebrations: a joyous guide to the holidays from past to present. Penguin Group (USA) Incorporated. p. 161. ISBN 9781557883735.  kuigi tänapäeval järgitakse seda peamiselt uue aasta tähistamise ja tervitamise traditsioonina.

Inimesed kogunevad viinamarju sööma peamiselt kas kodus koos perega pärast vana aasta õhtusööki (hispaania keeles Nochevieja) või linnade peatänavate ja -väljakutele, millest Hispaanias on kuulsaim Madridi Puerta del Soli väljak. Kaheteistkümne viinamarja söömise traditsioon on tihedalt seotud Puerta del Soli väljakul asuva Kuningliku Postimaja kellatorniga, kust kellalöökide saatel edastatakse uue aasta saabumist kõigi suuremate riiklike telekanalite ja raadiojaamade vahendusel. Teleülekandeid alustati 1962. aastal Televisión Española kanalil.

pisi|Kuningliku Postimaja kellatorn Puerta del Soli väljakul Madridis

 Ajalugu 
Sellel traditsioonil on erinevaid seletusi. Tuntuim neist pärineb aastast 1909, kui Hispaanias oli väga hea viinamarjasaak. Tootjad otsustasid olukorda ära kasutada ja hakkasid müüma "õnneviinamarju" kotikestes. Kuigi see seletus on kõige levinum, võib see olla lihtsalt kohalik legend, mis aitas levitada ja populariseerida juba olemasolevat tava.

1882. aasta detsembris kehtestas Madridi linnapea José Abascal y Carredano määrusega maksu summas üks duro neile, kes soovisid tänaval kolmekuningapäeva tähistada. Maksu eesmärk oli tuua pühade ajal Madridi tänavatele kord, kuna jaanuari alguspäevil saabus Madridi rahvast teistest Hispaania paikadest, et 5. jaanuari koidikul peo ja joomingutega tervitada kolme kuningat. Selle tulemusel kaotasid aga pühade päeva ka kohalikud elanikud. 

Samal ajal hakkas jõukamates Hispaania peredes levima komme pakkuda uusaastaööl šampanjat ja viinamarju. Grupp Madridi elanikke (madrileños) otsustas selle peenutseva tava üle nalja visata ning tuli uut aastat vastu võtma Puerta del Soli väljakule, süües viinamarju postimaja tornikella helina saatel.
pisi|Karikatuur 1. jaanuarist 1911, kus poliitikud söövad viinamarju Puerta del Solil
1894. aastal kirjutati ajalehes El Siglo futuro, et viinamarjade söömise komme on Hispaaniasse levinud Prantsusmaalt. Väidetavalt sõi Madridi ülemklass aastavahetusel viinamarju ja jõi šampanjat. Vastuseks otsustas rühm Madridi elanikke selle traditsiooni üle nalja teha, minnes kellade helina saatel Puerta del Solile viinamarju sööma. See esialgne mässuakt sai populaarseks ja levis kogu Hispaanias. 

1895. aasta aastavahetusel ilmus kirjalik viide kaheteistkümnele viinamarjale, mis sümboliseerisid aasta kahtteistkümmet kuud. Sel korral oli peaminister see, kes saatis 1895. aasta ära viinamarjade ja šampanjaga.Desconocido (1 de enero de 1896). «Título desconocido». La Correspondencia de España (13.844): 3. ISSN 1137-1188. OCLC 807389527.

Traditsioon, mille algus pole täpselt teada, levis kiiresti ja juba 1903. aastal söödi viinamarju ka Santa Cruz de Tenerifel,La Opinión de Tenerife, 9 de enero de 1903, pp.1 ning komme levis järk-järgult üle kogu Hispaania. 1907. aasta ajalehedLa ilustración Española y Americana, 8 de enero de 1907, pp.6 kirjutasid, et traditsioon, mis väidetavalt võeti üle Prantsuse või Saksa aristokraatidelt,El Pueblo Astur, Gijón, 1 de enero de 1914, pp.2 oli ühiskonnas nii tugevalt juurdunud, et selle võttis omaks ka madalam klass, kes algusaastatel oli selle üle naernud.Nuevo Mundo, 2 de enero de 1908, pp.21 

2020. aasta aastavahetusel suleti koroonapandeemia meetmete tõttu Puerta del Sol avalikkusele. Kellalöögid kõlasid väljakul ilma pealtvaatajateta, kohal oli ainult pianist Nacho Cano ja laulja KUVE, kes esitas laulu „Un año más“ austusavaldusena haigusesse surnutele.
pisi|Kaksteist viinamarja

 Traditsioon 
Hispaanias süüakse aastavahetuse öösel värskeid, tavaliselt rohelisi viinamarju. Teistes riikides, nagu Portugal või mõnes Ladina-Ameerika riigis süüakse kaksteist rosinat. Mõned ettevõtted turustavad ka konservi, mis sisaldab kaksteist viinamarja.

Traditsiooni kohaselt sellel, kel õnnestub süüa kaksteist viinamarja kellalöökide rütmis, on ees ootamas jõukas aasta. Öeldakse, et need kaksteist viinamarja (üks iga kellalöögi kohta) sümboliseerivad aasta kahtteistkümmet kuud. Samuti usutakse, et kui suudetakse kaksteist viinamarja ära süüa, võib sööja uueks aastaks soovi soovida.

Peale viinamarjade söömist tervitatakse uue aasta saabumist ühise hõiskega: „Head uut aastat!” ja mängitakse Mecano laulu „Un año más” („Veel üks aasta”).

 Teised riigid 
Kaheteistkümne viinamarja traditsioon on omaks võetud ka riikides, millel on tugev kultuuriline side Hispaaniaga, nagu Filipiinid, Ladina-Ameerika ja Kariibi mere riigid, samuti hispaaniakeelsetes kogukondades Ameerika Ühendriikides.

 Viited 

Kategooria:Hispaania kultuur