Terai-haigur

Terai-haigur (Ardea insignis) on haigurlaste sugukonda kuuluv linnuliik.

Välimus
Terai-haigur on 127 cm pikk. Noka pikkus on 152–176 mm. Kaalub 3400 g.

Ülapool on sinakashall, alapool on valge. Pealagi ja nokk on mustad. Kael on peamiselt hall. Silmad on kollased. Valjasriba ja silma ümbrus on rohekaskollased. Jalad on hallid.

Isaslind on suurem ja tumedamat värvi kui emaslind.

Noorlinnud on pruunikad, kõht on valge ja jalad on heledamad. Udusulis pojad on valged, nokk on must ja jalad roosad.

Levik
Terai-haigrud elavad Nepalis, Kirde-Indias, Myanmaris ja Bhutanis.

Elavad soodes, padurates ja jõgede ääres. Indias on neid nähtud 1500 m kõgusel merepinnast.

Toitumine
Toituvad putukatest, langustidest ja kaladest.

Toituvad kiiretes mägiojades, vahel ka aeglasemates veekogudes. Tavaliselt toituvad üksi. Toitu otsides seisavad paigal või kõnnivad aeglaselt. Haaravad saaklooma noka vahele, mitte ei torka nagu koljathaigrud. Väiksed ja keskmise suurusega kalad neelavad kohe alla, nokast suurema kala viivad kivide peale ja torkavad mitu korda nokaga. Pärast saaklooma neelamist joovad 1–10 korda vett.

Pesitsemine
Pesitsevad üksikult. Okstest ehitatud pesa asub puu otsas. Võivad kasutada sama pesa mitu aastat järjest.

Pesitsevad aprillist augustini. Kurnas on neli rohekassinist muna. Mune hauvad mõlemad vanemad 30–31 päeva. Pojad saavad lennuvõimeliseks 72–74 päeva vanuselt.

Arvukus
Terai-haigruid on hinnanguliselt 75–375. Peamiseks ohuks on elupaikade hävimine, mida põhjustavad reostus, inimasustuse laienemine, veetaimede kiire kasv ja metsapõlengud.

Viited

Välislingid

Kategooria:Haigurlased