Arheomalakoloogia

Arheomalakoloogia on teadusharu, mis uurib arheoloogilises kontekstis säilinud limuseid ehk molluskeid. See valdkond ühendab omavahel arheoloogia, bioloogia ja paleontoloogia.Nebelsick, J. H., Drechsler, P., Albano, P. G. 2018. Archeomalacology of Dosariyah:  Diversity, Taphonomy and Distribution of Gastropods and Bivalves. – Dosariyah: An Arabian Neolithic Coastal Community in the Central Gulf. Oxford: Archaeopress, 436-454.
Tegemist on suhteliselt uue arheoloogia haruga. Molluskite jäänused nagu tigude kojad ja karpide karbipoolmed on kõige sagedamini esinevad selgrootute jäänused arheoloogilises materjalis.Mayer, D. B.-Y. 2005. Archaeomalacology. Molluscs in former environmentsof human behaviour. – An Introduction to Archaeomalacology. Oxford: Oxbow Books, 1–4. 

Eesti arheoloogias ei ole karpidele ja tigudele väga tähelepanu pööratud. Kesk- ja uusaegseid austrite karbipoolme leide käsitletakse millegipärast koos esemeleidudega, mitte loomsete jäänustena ning sellepärast ei jõua need tavaliselt zooarheoloogideni. Läänemere ainuke karbikuhil (ingl shell midden) on leitud Lätist neoliitilisest Riņņukalnsist.Lõugas, L. 2018. Praktiline juhend arheoloogiliste loomsete jäänuste kogumiseks ja säilitamiseks. Tallinn: Arheoloogiakeskus MTÜ, 11.
https://arheoloogia.ee/juhendid/Praktiline%20juhend%20arheoloogiliste%20loomsete.pdf

Limused
Limused elavad nii merevees, magevees kui ka maa peal. Merevees leidub torbiklimuseid, soomuslimuseid, tigusid, karpe, lasnjalgseid ja peajalgseid. Magevees elavad teod ja karbid ning maismaal ainult teod. Arheoloogilistel väljakaevamistel leiab kõige enam teokarpe ja karbipoolmeid.

Milleks uurida? Limuste kasutamine.
Limuste uurimine annab meile väga mitmekülgset infot. Meil on võimalik saada teavet esiaja ja ajaloolise aja keskkonnatingimuste kohta, sest mõned liigid on klimaatiliste ja ökoloogiliste muutuste suhtes väga tundlikud ning elavad ainult teatud kohtades. Näiteks muutused hapniku isotoopide suhetes molluski kojas/karbis peegeldavad muutusi sademete mustris.

Inimesed on limuseid kasutanud toiduks juba paleoliitikumist alates, seega saame uurida inimeste toitumist või ka kaubandussuhteid. International Council
for Archaeozoology. 
https://www.alexandriaarchive.org/icaz/workshell Teatud liiki limuste kodadest on võimalik eraldada värvainet, millega sai tekstiile värvida.

Molluskite karpe on kasutatud kaunistustena ning juba noorema paleoliitikumi ajast on maailmas märke karpide süstemaatilisest kogumisest. Neist valmistati ripatseid, helmeid, amulette, käevõrusid ning karpe on isegi valuutana kasutatud. On võimalik, et Cypraeidae perekonda kuuluvaid kaurikarpe (cowries) võidi rauaajal rahana kasutada, kuna need on vastupidavad ja ilusad läikivad. Iisraeli rauaaegsetes asulates on need tavalised leiud. Neid karpe on seostatud ka viljakuse, sünni ning elu ja hauataguse eluga.Ktalav, I., Borowski, O. 2010. Molluscs from Iron Age Tel Halif.
https://www.researchgate.net/publication/272250859_Molluscs_from_Iron_Age_Tel_Halif

Neoliitikumi ajal kasutasid lõuna Levanti piirkonna kütid-korilased laialdaselt merekarpe, mida saadi Vahemerest ja Punasest merest. Ka seal leidub teiste karbileidude hulgas palju kaurikarpe ning neid on pandud kaasa hauapanustena.Abu-Laban, A. 2014. The use of marine mollusc shells at the Neolithic site Shkarat Msaied, Jordan. – Archaeomalacology: Shells in the Archaeological Record. Oxford:Archaeopress, 9–17.

Karpidest ja kodadest on toodetud lupja. Karbipuru sai kasutada savinõude ja telliste savimassi koostises, et need oleksid vastupidavamad.

Ilmselgelt on väga palju molluskite jäänuseid sattunud pinnakihtidesse looduslikul viisil. Inimtegevusega seotud karpe võib olla keeruline eristada looduslikest ning selleks on põhjalikult vaja tunda nende tafonoomiat. Inimtekkelisi jälgi võib põhjustada karpide avamine või keetmine, augustamine ja kaunistamine..

Viited

Kategooria:Malakoloogia
Kategooria:Paleontoloogia