Ameerika hallhaigur

Ameerika hallhaigur (Ardea herodias) on haigurlaste sugukonda kuuluv linnuliik.

Välimus
Ameerika hallhaigur on 91–137 cm pikk. Kaalub 2268–3629 g. Emaslinnud on umbes 10% väiksemad.

Ameerika hallhaigrul on kaks värvusvormi. Tumedad linnud on peamiselt sinakashallid. Pealagi, põsed ja kurgualune on valged. Pea külgedel jookseb silmast pikenenud peasulgedeni must triip. Silmad ja nokk on kollased. Valjasriba on tumeroheline. Reied on pruunid, jala alumine osa on rohekaspruun.

Heledate lindude sulestik on üleni valge. Valjasriba on helesinine. Nokk ja jalad on kollased. Leidub ka linde, kes on tumeda ja heleda vormi vahepealsed.

Hundsulestikus on pikenenud pea- ja kaelasuled veel pikemad. Valjasriba on rohekassinine. Tumedatel lindudel muutuvad nokk ja jalad oranžiks, heledatel roosaks.

Alamliike saab eristada suuruse ja sulestiku järgi. A. h. fannini selg on tumedam, tiivad pikemad ja nokk lühem kui herodias'''el, wardi on suurem ja heledam kui herodias.

Tumeda vormi noorlinnud on täiskasvanutest tumedamad. Kõht on triibulisem. Nokk on kollane, jalad rohekashallid. Heleda vormi noorlinnud on määrdunudvalged ning nende jalad on hallid.

Tumeda värvusvormi udusulis pojad on helehallid, heledal vormil valged. Nokk ja jalad on roosad.

Alamliigid ja levik
Liigil on viis alamliiki:A. h. cognata Bangs, 1903 – Galápagose saartelA. h. fannini Chapman, 1901 – Põhja-Ameerika loodeosasA. h. herodias Linnaeus, 1758 – Lõuna-Kanadas ning USA põhja- ja idaosasA. h. occidentalis Audubon, 1835 – Lõuna-Floridas ja Lääne-India saarestikusA. h. wardi'' Ridgway, 1882 – USA lääne-, edela- ja lõunaosas, Põhja-Floridas ning Lääne- ja Kirde-Mehhikos

Suurem osa on paigalinnud. Mõned USA põhjaosas elavad haigrud talvitavad Kesk-Ameerikas ja Lõuna-Ameerika põhjaosas.

Elavad jõgede ja järvede ääres, märgadel rohumaadel, padurates, soodes, põldudel ning mangroovides. Colombias ja Ecuadoris on neid kohatud kuni 2600 m kõrgusel merepinnast.

Toitumine
Toituvad kaladest, kahepaiksetest, roomajatest, koorikloomadest, rohutirtsudest, kiilidest, veeputukatest, väikestest imetajatest ja lindudest.

Tavaliselt toituvad üksi. Mõnikord varastavad toitu teistelt lindudelt, näiteks kajakatelt. Paigal seistes püüavad nad aktiivsemaid saakloomi, kõndides rahulikumaid. Võivad toituda nii päeval kui öösel.

Pesitsemine
Ameerika hallhaigrud võivad pesitseda nii üksikult kui kolooniates. Okstest ehitatud pesa läbimõõt on 1 m. Tihti kasutavad sama pesa mitu aastat järjest. Pesa asub puu otsas kuni 40 m kõrgusel. Vahel pesitsevad ka maapinnal või kaljuserval.

Põhja-Ameerikas pesitsevad veebruarist maini, Kariibi mere regioonis märtsist juulini. Kurnas on 2–7 helesinist muna mõõtmetega 61,3–65,6 × 41,9–46,5 mm. Mune hauvad mõlemad vanemad 25–29 päeva. Isaslind haub tavaliselt päeval, emaslind öösel. Pojad saavad lennuvõimeliseks 60 päeva vanuselt.

Looduslikud vaenlased
Ameerika hallhaigru poegi söövad varesed, merikotkad, kondorid, kassikakud, hundid, pesukarud ja karud. Täiskasvanud linde võivad süüa valgepea-merikotkas, kaljukotkas ja punailves.

Viited

Välislingid

Kategooria:Haigurlased