Peeglikunst Eestis

Peeglikunst Eestis on kaasaegse kunsti haru, mille keskmes on peeglite või peegelduvate pindade kasutamine kunstilises väljenduses. Kuigi peegleid on Eestis kasutatud interjööri- ja lavakunstis sajandeid, on peeglikunst kui iseseisev kunstisuund hakanud Eestis esile kerkima alles 21. sajandi alguses.

Peeglikunst sai alguse rahvusvahelisest kaasaegsest kunstist, kus peegelpindadega eksperimenteerisid kunstnikud nagu Anish Kapoor ja Yayoi Kusama. Eestisse jõudis suund kohalike kunstnike kaudu, kes tõid mõju kaasa rahvusvahelistelt näitustelt ja residentuuridest.

Eestis viljeldav peeglikunst käsitleb tihti identiteeti, ruumitaju ja vaataja rolli kunstis. See pakub vaatajale võimaluse olla teose osa – peegeldus ei ole mitte ainult kujund, vaid ka kogemus.

Kunstnikke
Eestis on peeglikunsti viljelenud näiteks
 Maarja Lõhmus – tuntud oma valguse ja peegelpindadega installatsioonide poolest (nt teos „Korduv peegeldus“, 2021);
 Tõnis Saar – arhitekt, kes integreerib peegelpindu avalikku ruumi, sidudes kunsti ja linnaplaneerimise;
 Liisa Vaher – kasutab peegleid performatiivses kunstis, et luua vaataja ja teose vaheline dünaamiline suhe.

 Näitused ja installatsioonid 
Esimene ainult peeglikunstiteemaline näitus Eestis oli "Peegeldused" Tallinna Kunstihoones 2019. aastal. Pärast seda on temaatilisi üritusi korraldanud mitmed galeriid, sealhulgas Tartu Kunstimuuseum ja Põhjala Tehas.