Taro kaartide ja Petrarca "Trionfi" luuletuse seos

Taro kaartide ja Petrarca "Trionfi" luuletuse seos 
Taro kaartide päritolu on seotud renessansiaegse Euroopa sümboolika ja uskumustega. Algupäraselt 15. sajandi Itaalias mängukaartidena loodud taro struktuur ja ikonograafia võisid olla inspireeritud Francesco Petrarca poeetilisest tsüklist Trionfi, mis käsitles elu tsüklilisust ja saatusele allumist.

Taro ja Trionfi vahel on leitud mitmeid sümboolseid paralleele, eriti Suure Arkaani kaartide ja Petrarca kuue triumfi vahel. Samuti arvatakse, et taro kaartde eesmärk võis olla moraalsete ja eetiliste väärtuste edastamine kirjaoskamatutele. Taro kaartide arengus võib näha nii religioossete kui ka poeetiliste mõjude sümbioosi.

 Ajalooline taust 
Taro kaartide päritolu on tihedalt seotud renessansiaegse Euroopa sümboolika ja uskumustega. Kuigi tänapäeval kasutatakse taro kaarte ennustamiseks ja vaimseks nõustamiseks, loodi need 15. sajandi Itaalias algselt mängukaartidena. Mitmed ajaloolased on viidanud, et taro kaartide ikonograafia ja struktuur võisid olla inspireeritud Itaalia luuletaja Francesco Petrarca (1304–1374) poeetilisest tsüklist Trionfi (Bougearel, Cardini & Vitali, 1995).

Petrarca Trionfi on kuueosaline allegooriline poeetiline teos, mis käsitleb inimelu tsüklilist olemust ja saatusele allumist. Poeem määratleb kuus peamist triumfi ehk jõudu, mis hierarhiliselt mõjutavad inimkonna eksistentsi:

Armastus (Amore)

Mõõdukus (Pudicizia)

Surm (Morte)

Hiilgus (Fama)

Aeg (Tempo)

Igavik (Eternità)

Kuna Petrarca luule oli renessansiaegses Euroopas laialdaselt tuntud, on võimalik, et see inspireeris taro Suure Arkaani filosoofilist ülesehitust ja sümboolikat (Bougearel, Cardini & Vitali, 1995).

Taro ja Trionfi vahelised seosed

Mäng Trionfi (Triumf), mis oli 15. sajandil populaarne Põhja-Itaalia aadlike seas, võis olla inspireeritud Petrarca poeetilistest kujunditest (Bougearel, Cardini & Vitali, 1995). Selle mängu kaardipakis oli 22 kaarti, mis mõningate tõlgenduste kohaselt viitavad ka taro Suure Arkaani struktuurile.

Mitmed ajaloolased on leidnud järgmised paralleelid Petrarca kuue triumfi ja taro kaartide sümboolika vahel:

Armastus (Amore) → Armunud (The Lovers) – kujutab inimsuhteid ja valikuid.

Mõõdukus (Pudicizia) → Mõõdukus (Temperance) – sümboliseerib tasakaalu ja harmooniat.

Surm (Morte) → Surm (Death) – viitab elu ajalisusele ja uuele algusele.

Hiilgus (Fama) → Kohtupäev (Judgement) – sümboliseerib saatust ja taassündi.

Aeg (Tempo) → Erak (The Hermit) – sümboliseerib sisemist tarkust ja elu ajalisust.

Igavik (Eternità) → Maailm (The World) – tähistab vaimset täiuslikkust ja lunastust.

Taro ja kristlik sümboolika

Lisaks Petrarca poeetilisele mõjule on taro kaardipakis leitud ka kristliku sümboolika kajastusi. Francesco Antelminelli Castracani Fibbia, kes oli tuntud 15. sajandi aadlik ja kaardimängude patroon, väitis, et taro kaardid pidid peegeldama kristliku usu olulisi elemente, et need oleksid mõistetavad ka kirjaoskamatutele inimestele (Bougearel, Cardini & Vitali, 1995).

Varajastes taro kaartides olid kristlikud moraalsed ja eetilised sümbolid, mis esindasid hinge vaimset teekonda:

Žonglöör (The Magician) – sümboliseeris patu ja valgustatuse vahelist tasakaalu.

Keisrinna (The Empress) ja Keiser (The Emperor) – kujutasid jumalikku korda ja valitsemist.

Õnneratas (Wheel of Fortune) – tuletas meelde, et maisel võimul on piiratud kestvus.

Erak (The Hermit) – sümboliseeris ajalist eksistentsi ja vajadust sisekaemuseks.

Poodu (The Hanged Man) – viitas kannatusele ja lunastusele.

Kurat (The Devil) ja Torn (The Tower) – sümboliseerisid patu ja karistuse teemat.

Kohtupäev (Judgement) ja Maailm (The World) – esindasid taassündi ja hinge lunastust.

 Viited 
Bougearel, A., Cardini, F. & Vitali, A. (1995). La Carovana Dei Tarocchi

Kategooria:Tarokaardid