Hawkinsi granaat

Hawkinsi granaat (ametlikult Grenade, Hand, Anti-Tank, No. 75) on Suurbritannia tankitõrje-otstarbeline käsigranaat, mida kasutati teises maailmasõjas. See oli üks mitmest pärast Dunkirki evakuatsiooni maaväe ja kodukaitse tarbeks välja töötatud granaadist. Hawkinsi granaat võeti kasutusele aastal 1942 ning see pidi olema mitmekülgsem kui varasemad granaadid, nagu No. 73 ja Sticky Bomb.

Hawkinsi granaat oli kujult risttahukas, umbes 15 cm lai ning 7,5 cm pikk, selles oli umbes 450 g lõhkeainet. See detoneerus näiteks kui sõiduk sellest üle sõitis, tankide kahjustamiseks kasutati tihti mitut korraga. Lisaks leidis Hawkinsi granaat kasutust hoonete õhkimisel. See oli Briti vägede varustuses 1955. aastani. Ameerika Ühendriikide maaväes oli see samuti kasutusel ning sellest arendati oma variant, miin M7.

Kasutajad
  Ameerika Ühendriigid
  Kanada


Vaata ka
 Suurbritannia sissetungivastased ettevalmistused teise maailmasõja ajal

Kirjandus

Kategooria:Käsigranaadid
Kategooria:Suurbritannia relvad