Karl Trein

Karl Trein (23. november vkj 1900 Väike-Maarja kihelkond – 15. detsember 1937) oli eesti kirjanik.

Karl Trein lõpetas 1917. aastal kihelkonnakooli ja seejärel töötas Tallinna Peeter Suure merekindluse ehitusel. 1917. aastal naasis ta Väike-Maarjasse ja töötas Vao vallanõukogus. Saksa okupatsiooni algul oli Trein mõnda aega redus, kuni läks 1918. aasta kevadtalvel Narvast üle piiri Nõukogude Venemaale.

Venemaa kodusõjas osales ta Punaarmee pärastise 3. Tartu kütipolgu III roodu sõdurina Arhangelski rindel. Pärast Saksamaa novembrirevolutsiooni saadeti see Eesti kütivägede polk Narva alla, kus K. Trein võttis 1918. aastal osa Eesti Vabadussõjast lahinguist Punaarmees. 1919. aasta veebruaris siirdus ta sama polguga Pihkva rindele ning viimaks Dvinski ja Orjoli alla. Pärast Anton Denikini vägede purustamist põdes Trein tüüfust, millest paranedes läks uuesti rindele. 1920. aastal kevadel langes ta koos patareiga Peter von Wrangeli vägede kätte vangi, kust Trein põgenes ja läks punase läti diviisi 9. polku. Pärast Wrangeli purustamist võitles Trein sama polgu koosseisus Odessa ümbruses.

1921. aasta talvel õppis ta Saratovis ja hiljem Omskis sõjalis-majanduslikel kursustel. Samal aastal suunati Trein Tomski suurtükiväekooli, kust mõne aja pärast viidi üle Petrogradi internatsionaalsesse sõjakooli. 1923. aasta veebruarist teenis Karl Trein Balti laevastiku suurtükiväe-ujuvtöökojas lukksepa abilisena.

Aastatel 1923–1925 õppis Karl Trein Petrogradis eesti töölisfakulteedis, mille lõpetamise järel töötas kooliõpetajana Luuga maakonnas Antonovka eesti asunduses ja 1926. aastast Pljussas. 1927. aastal astus ta Leningradi Herzeni-nimelise Pedagoogilise Instituudi eesti keele ja kirjanduse osakonda, mille lõpetas 1931. aastal. Seejärel töötas toimetajana Külvaja kirjastuses (hiljem muudeti see Välismaa Tööliste Kirjastusühisuse eesti osakonnaks)Eduard Ertis, Karl Treini elu ja looming. Keel ja Kirjandus, 1971, nr 2, lk 65–72. 1932. aastal astus Karl Trein VK(b)P liikmeks.

Karl Trein represseeriti ja hukati 1937. aasta sügisel, hiljem rehabiliteeriti.
 Looming 
 "Töötatööline No 287" (1933), lühiromaan
 "Inimesed" (1933), lühiproosa
 "Palve" (1933)
 "Arst" (1933)
 "Põgenemine" (1933)
 "Anna-Maria" (1933)
 "Päikese laik" (1933), kogumik
Eesti Punakaart ja Punavägi kodusõjas. I. Autorid: A. T. Grünberg, August Friedrich Ilves, Aleksander Jakobson, Aleksander Jänes, Veera Kalpus, Karl Kanger, Vilhelm Kersa, Nikolai Koikson, Mihkel (Mihhail) Kuulbach, Ernst Lahe, Rudolf Lessov, Arnold Maurer, Anton Meister, Alma Müller-Sambler, Aleksander Nurm, August Peis, J. M. Portsmuth, Karl Riipus, J. Roman, Voldemar Seppam, Heinrich Teder, Eduard Teiter, A. Tiismann, Karl Treufeldt, Harald-Leopold Tummeltau, Jaan (Narva enamlane) Tõnisson, Rudolf Vakmann, Aleksander Valtin, Eduard Võsu, Endiste Eesti Punakaartlaste Liidu Kirjanduslis-ajaloo sektor, Koostaja: Aleksander Jea, August Lukin, Toimetaja: Karl Trein. Kirjastaja: Välismaatööliste Kirjastusühisus NSV Liidus, 1934, ISBN 978-9949-716-29-6 

 Viited 

 Kirjandus 
 Eduard Ertis, Karl Treini elu ja looming. Keel ja Kirjandus, 1971, nr 2, lk 65–72

 Välislingid 
 Karl Trein ilukirjandus.ee

Kategooria:Eesti kirjanikud
Kategooria:Eestlased Venemaal
Kategooria:Eesti represseeritud isikud
Kategooria:Sündinud 1900
Kategooria:Surnud 1937