Hispaania perepoliitika

Hispaania perepoliitika (hispaania keeles: Política familiar de España) on perekondade toetamise meetmete ettenägemine ning perekonnasuhete määratlemine.  See puudutab vanemapuhkust, lapsehooldust, peretoetusi, abielu, abielulahutust ja kooselu.

 Ajalugu 

 Francisco Franco aeg (1939–1975) 
Hispaanias toimis Lõuna-Euroopa sotsiaalmudel, mille puhul toimetulek sõltus suuresti perekonna abist ja toetusest. See ning mehe toitjaroll takistasid tõhusa perepoliitika väljatöötamist. Frankistlikus Hispaanias (aastatel 1939–1975) kehtestati peredele sotsiaalne kaitse, kuid see puudutas ainult meessoost tööstustöötajate peresid. Põllumajanduses töötavad inimesed ja naised, kes olid enamiku ajast töötud, said perekaitsetoetusi vähe või üldse mitte mingeid. Selle aja perepoliitika eesmärk oli peamiselt paljulapselisuse julgustamine, eriti meetmete abil nagu 1943. aasta suurpereseadus, mis soosis suurima laste arvuga peresid.

 Franco surma järgne aeg; demokraatia taastamine 
Kui Hispaania sai demokraatlikuks riigiks ja kehtestas 1978. aasta põhiseaduse, muutus perepoliitika põhjalikult. Hakati rõhku panema töö- ja eraelu tasakaalule. See tõi kaasa abiellumise ja pärast iga lapse sündi makstavate maksete kaotamise. Töötavatele isikutele olid peamiseks soodustuseks igakuised maksed ülalpeetavate laste eest, samuti mitmesugused rasedus- ja sünnituspuhkuse pikendused ja lapsehooldustasud. See poliitika andis naistele võimaluse osaleda tööturul ja teenida elatist, selle asemel et olla ainult koduperenaine. Pere- ja töökohustuste kokkuviimine perepoliitika kaudu võttis aga veel mitu aastat aega. Frankistliku Hispaania järelkaja, kus abielunaisi julgustati tugevalt koju jääma, pärssis ikka veel naiste jõupingutusi töö leidmisel ja riiklikult tasustatud pereabi saamisel.

 Praegune olukord 
Viimasel ajal ei jõua meetmed perekondade kaitseks drastiliste eelarvekärbete tõttu kõigi perekondadeni. 2007. aastal alanud majanduskriis sundis Hispaania valitsust rakendama kokkuhoiumeetmeid, mis on takistanud Hispaania perepoliitika arengut. Nende meetmete eesmärk oli piirata majanduslanguse kahjulikke mõjusid, kuid need õhutasid ka arusaama, et pereelu on era-, mitte avalik asi. 

Piisava perekaitse puudumine on mõjutanud ka Hispaania sündimuse üldkordajat. Alates 1970. aastate teisest poolest on sündimuskordaja pidevalt langenud, langedes 2,78%-lt (1970. aastatel) 1,323%-le (2000. aastatel). Hispaanlaste keskmine vanus esimese sünni ajal on tõusnud 40-aastase vaatlusperioodi ajal kuue aasta võrra. Need suundumused on osaliselt tingitud Hispaania vähearenenud perepoliitikast, mis on motiveerinud uusi vanemaid kiiremini tööle naasma ja nõudnud peredelt ka laste kasvatamisega seotud kuludega ise hakkama saamist.

Vaata ka
Perepoliitika

 Välislingid 

 Instituto de Política Familiar España (Hispaania perepoliitika instituut)
 Modelos de familia en evolución en España (Hispaania sotsiaalministeeriumis 2022. aastal koostatud põhjalik ülevaade)

Kategooria:Hispaania
Kategooria:Hispaania poliitika