Silmuskvantgravitatsioon

Silmuskvantgravitatsioon (lühend LQG) on kvantgravitatsiooni teooria, mis ühendab standardmudeli aine sisemise kvantgravitatsiooni juhtumi jaoks loodud raamistikku. 

See on katse välja töötada gravitatsiooni kvantteooria, mis põhineb otseselt Albert Einsteini geomeetrilisel sõnastusel. Teooriana postuleerib LQG, et ruumi ja aja struktuur koosneb lõplikest silmustest, mis on kootud ülipeeneks kangaks või võrguks. Neid silmuste võrke nimetatakse spinnvõrkudeks. Spinnvõrgu (aga ka spinnvahu) evolutsiooni skaala on Plancki pikkuse suurusjärgus, ligikaudu 10−35 meetrit, ja väiksemad skaalad on mõttetud. Järelikult eelistab aatomistruktuuri mitte ainult aine, vaid ruum ise.

Silmuskvantgravitatsioon teeb võimalikuks kosmoloogilise hüpoteesi pulseerivast universumist. 

"Gravitatsiooni silmuskvantteooria" lõid 1980. aastatel Lee Smolin, Abey Ashtekar, Ted Jacobson ja Carlo Rovelli. Selle teooria kohaselt koosnevad ruum ja aeg diskreetsetest osadest. Need väikesed ruumi kvantrakud on omavahel teatud viisil ühendatud, nii et väikesel aja- ja pikkuseskaalal loovad nad kirju, diskreetse ruumistruktuuri ning suurtes skaalades muutuvad sujuvalt pidevaks sujuvaks aegruumiks.

Vaata ka
Silmuskvantkosmoloogia
Plancki täht

Kategooria:Relatiivsusteooria
Kategooria:Kvantväljateooria
Kategooria:Standardmudelist välja jääv füüsika