Kaukaasia vang

Kaukaasia vang (vene keeles: Кавка́зский пле́нник) on Aleksandr Puškini 1822. aastal ilmunud poeem, mis on pühendatud tema sõbrale Nikolai Rajevskile, mille ta kirjutas asumisel olles. Poeem on vene ohvitserist, kes olles pettunud kõrgklassi elus, läks seiklema Kaukaasiasse. Seal vangistasid ta tšerkessid, kuid kaunis tšerkessi naine päästis ta. Poeem põhineb etnograafiliselt tõestel andmetel, ja on osa ettekujutusest Kaukaasiast tänaseni. See on üks Puškini kuulsamaid teoseid.

Poeemis on poeetilised sõnad (epiloog, 2. salm):

Ja sõjakarje vaibus:
Kõik on allutatud Vene mõõgale.
Uhked Kaukaasia pojad,
Te võitlesite, te surite kohutavalt;
Kuid meie veri teid ei päästnud,
Ei lummatud raudrüü,
Ei mäed ega tormakad hobused,
Ei metsiku vabaduse armastus!
Nagu Batu hõim,
Reedab Kaukaasia oma vanavanaisad

 Vaata ka 
 Aleksandr Puškin

 Viited 

 Välislingid 
 Kaugaasia vang, tekst vene Vikitekstis (vene keeles)

Kategooria:Vene kirjandus