Lendkoer

Lendkoer (Pteropus) on liigirikas perekond tiiburlaste sugukonnas.

Levila
Lendkoerad elutsevad India ookeani saartel, Aasia mandri lõunaosas, Kagu-Aasias, Australaasias ja Okeaanias.

Taksonoomia
Perekonna nimetus Pteropus tuleb vanakreeka sõnadest πτερόν ('tiib') ja πούς ('jalg'). Selle võttis kasutusele prantsuse zooloog Mathurin Jacques Brisson 1762. aastal.Brisson 1762. 

Süstemaatika
Perekonnas on vähemalt 60 tänapäevast liiki.N. B. Simmons. Genus Pteropus. D. E. Wilson, D. M. Reeder (toim). Mammal Species of the World: A Taxonomic and Geographic Reference, 3. trükk, Johns Hopkins University Press 2005, lk 334–346, ISBN 978-0-8018-8221-0. Veebis.

Selle liigid jaotatakse ülemliikideks.

Liik Pteropus leucopterus viidi üle perekonda Desmalopex.

Liigid ja nende levilad
Teoses "Walker’s Mammals of the World" (1999) jaotatakse perekond järgmisteks ülemliikideks (liikide levilad IUC9 järgi):
 ülemliik hypomelanus
 Pteropus hypomelanus, Filipiinidest ja Sulawesist Saalomoni Saarteni
 Pteropus admiralitatum, Bismarcki saarestik ja Saalomoni Saared
 Pteropus brunneus, välja surnud, elas Austraalias Percy saarel
 Pteropus dasymallus, Nansei saartest kuni Filipiinide põhjaosani
 Pteropus faunulus, Nicobari saarte endeem
 Pteropus griseus, Sulawesi, Timor ja teised ümberkaudsed saared
 Pteropus howensis, Saalomoni saartest põhja pool asetseva Ontong Java atolli endeem
 Pteropus ornatus, Uus-Kaledoonias
 Pteropus pumilus, Filipiinide keskosas
 Pteropus speciosus, väiksemad Filipiinide ja Indoneesia saared
 Pteropus subniger, välja surnud, elutses Réunioni ja Mauritiuse saarel
 ülemliik mariannus
 Pteropus mariannus, Mariaanidel
 Pteropus tonganus, Tongas
 ülemliik caniceps
 Pteropus caniceps, Maluku saartel
 ülemliik rufus
 Pteropus rufus, Madagaskari platool
 Pteropus aldabrensis, Aldabra atolli (Seišellid) endeem
 Pteropus niger, Maskareenidel
 Pteropus seychellensis, Seišellidel ja Komooridel
 Pteropus voeltzkowi, Pemba saare (Sansibari saarestik) endeem
 ülemliik melanotus
 Pteropus melanotus, Andamanidest ja Nicobaridest üksikute Mentawai saarteni ja Jõulusaareni
 ülemliik melanopogon
 Pteropus melanopogon, lõunapoolsetel Maluku saartel
 Pteropus livingstonii, Komooridel
 ülemliik rayneri
 Pteropus rayneri, Saalomoni saartel
 Pteropus chrysoproctus), Maluku saarte kesk- ja lõunaosa
 Pteropus cognatus, idapoolsetel Saalomoni saartel
 Pteropus fundatus), Banksi saartel (Vanuatu)
 Pteropus rennelli, lõunapoolsetel Saalomoni saartel
 ülemliik lombocensis
 Pteropus lombocensis, Timoril ja Väikestel Sunda saartel
 Pteropus molossinus, mõnel Mikroneesia saarel
 Pteropus rodricensis, Rodriguese saare endeem
 ülemliik samoensis
 Pteropus samoensis, mõnedel Okeaania saartel
 Pteropus anetianus, Vanuatu saarel
 ülemliik pselaphon
 Pteropus pselaphon, Jaapanile kuuluvate Ogasawara saarte endeem
 Pteropus pelagicus (varem Pteropus insularis), Mikroneesias
 Pteropus nitendiensis, idapoolsetel Saalomoni saartel
 Pteropus pilosus, Palau saarte endeem
 Pteropus tokudae, Guami endeem
 Pteropus tuberculatus, idapoolsetel Saalomoni saartel
 Pteropus ventulus, Uus-Kaledoonia endeem
 ülemliik temminckii
 Pteropus temminckii, lõunapoolsetel Maluku saartel
 Pteropus capistratus, Bismarcki saarestiku endeem
 Pteropus personatus, põhjapoolsetel Maluku saartel
 ülemliik vampyrus
 Pteropus vampyrus (kalong), Kagu-Aasias.
 Pteropus giganteus, sünonüüm Pteropus medius), Hindustani poolsaarel, mandri naaberosadel ja Sri Lankas
 Pteropus intermedius, Myanmari lõunaosas
 Pteropus lylei (Lyle'i lendkoer), Tai lõunaosas, Kambodžas ja Vietnamis
 ülemliik alecto
 Pteropus alecto, Kagu-Aasiast Austraaliani
 ülemliik conspicillatus
 Pteropus conspicillatus, Maluku saartel, Uus-Guineal ja Cape Yorki poolsaarel
 Pteropus ocularis, Maluku saartIdae lõunaosas
 ülemliik neohibernicus
 Pteropus neohibernicus, Uus-Guineal ja Bismarcki saarestikus
 ülemliik macrotis
 Pteropus macrotis, Uus-Guineal ja ümberkaudsetel väikestel saartel
 Pteropus pohlei, Uus-Guineast loode pool paiknevatel saartel
 Pteropus poliocephalus, Austraalia idaosas
 ülemliik scapulatus
 Pteropus scapulatus, Põhja- ja Ida-Austraalias
 Pteropus gilliardorum, Bismarcki saarestikus
 Pteropus mahaganus, Saalomoni saarte endeem
 Pteropus woodfordi, lõunapoolsetel ja idapoolsetel Saalomoni saartel
 1999. aasta raamatus mainimata
 Pteropus aruensis, idapoolsetel Maluku saartel
 Pteropus ennisae, Bismarcki saarestiku põhjaosas
 Pteropus keyensis, idapoolsetel Maluku saartel
 Pteropus loochoensis, Okinawa saarel, arvatavasti välja surnud
 Pteropus pelewensis, Palau endeem
 Pteropus ualanus, Mikroneesias

 Tunnused 
Lendkoertel puudub saba. 

Nende suurus võib olla väga erinev. Tüvepikkus on 17–40,6 cm, küünarvarre pikkus 8,5–22,8 cm ja tiibade siruulatus 61–170 cm. Suuremate liikide, nagu kalongi, Pteropeus giganteuse ja Pteropus mahaganuse isased võivad kaaluda kuni 1,1–1,6 kg, seevastu Pteropus personatus kaalub ainult 100–150 g. 

Üldiselt on karvastikul hall, pruun või must põhivärvus ning sageli kollakashall kaelus õlgade piirkonnas. 

Tüüpiline on ninnahakkav lõhn.

Elupaigad
Elupaigad on niisked metsad ja sooalad. 

Toitumine
Lendkoerad söövad puuvilju ja muud taimset toitu, mõnikord ka putukaid.

Nad leiavad toitu hea haistmise abil.

Lendkoerad söövad peamiselt puuviljamahla, mida nad suus välja pressivad. Väiksemate viljade näiteks banaanide puhul, söövad nad kogu vilja ära. Mõnikord söövad nad nektarit ja õietolmu. Lendkoerad kustutavad janu joogikohtades ning joovad aeg-ajalt merevett, tõenäoliselt mineraalainete saamiseks.

 Eluviis 
Enamik lendkoeri on öise eluviisiga. Et neil puudub kajalokatsioon, kasutavad nad lendamisel nägemist.

Mitmed liigid, kes elutsevad saartel, rändavad nende vahet, kui vahemaad liiga suured ei ole. 40–60-kilomeetrised rännud päevase peidukoha ja toiduallikate vahel pole haruldus.

Lendkoerad puhkavad päeval või harva öösel üle metsa kõrguvate puude okstes. Puhkekohas, mida kasutab mitu populatsiooni aastakümneid, kujunevad suuremad või väiksemad kolooniad, millel võib mõne liigi puhul olla sadu tuhandeid liikmeid.

Olenevalt liigist koosnevad kolooniad isastest ja emastest või poegade üleskasvatamise ajal ainult emastest. Mitmel liigil elab üks isane koos mitme emasega. Mõnikord talutakse puhkepaigas teistest liikidest lendkoeri. 

Paljunemine
Enamikul liikidel sünnib emastel üks poeg aastas.

Paljunemine toimub üldiselt nii, et ühe populatsiooni pojad sünnivad umbes ühel ajal. Sünnid leiavad olenevalt elukohast ekvaatorist põhja või lõuna pool aset kevadel või varasuvel. Kahe paaritumisajaga või aastaringse paljunemisajaga liigid on haruldased. Pärast 140–192-ööpäevast tiinust tuleb poeg ilmale. Sageli kannab ema teda esimestel päevadel kaasas ning imetab 3–6 kuud. Suguküpsus saabub liigil Pteropus melanotus umbes 6 kuu pärast ja enamikul teistel liikidel 18–24 kuu pärast. 

Eluiga
Üks liigi Pteropus giganteus isend elas 31 aastat 5 kuud.

Lendkoertel on pikk eluiga ja vähe järelkasvu (K-valik).

 Ökoloogia
Lendkoerad on olulised õistaimede tolmeldajad ja taimeseemnete levitajad. See on ka inimeste huvides. Seemnete levitamine aitab kaasa ka metsade taastamisele.    

Haigustekitajad
Lendkoerad on mõne haruldase inimesele ohtliku haigustekitaja kandjad. Nende seas on Austraalia nahkhiire lüssaviirus (ABLV), mis tekitab marutaudi, ja Hendra viirus. Need kaks viirust on teadaolevalt põhjustanud kokku seitsme inimese surma. Lendkoerad kannavad ka Nipah' viirust, mida peetakse üle saja inimese surma põhjuseks.

Ohustatus
Aeglase elutsükli tõttu ohustab lendkoeri üleküttimine, arvukuse reguleerimine ja looduskatastroofid. 

Mitut liiki kütitakse liha pärast või kasutatakse rahvameditsiinis. Lendkoeri, kes toituvad puuviljaistandustes, peetakse kahjuriteks ja neid hävitatakse mürgi või relvadega. Need abinõud vähendavad tunduvalt nende liikide arvukust, kes elavad piiratud levilas, kus kaitsealad puuduvad.

IUCN arvab kriitilises seisundis olevateks teiste seas liigid Pteropus livingstonii, Pteropus aruensis ja Pteropus howensis. 

Ajaloolisel ajal on välja surnud juba neli liiki või kuus liiki.

Kultuur
Lendkoertest on mõjutatud kohalike rahvaste rahvakunst, rahvaluule ja relvad. Nende nahku ja hambaid kasutati rahana. Mõnes kultuuris on lendkoerte hambad senini raha. 

 Viited 
Don E. Wilson, DeeAnn M. Reeder (toim). Mammal Species of the World. A taxonomic and geographic Reference, 3. trükk, | 2 köidet, Johns Hopkins University Press: Baltimore MD 2005, ISBN=0-8018-8221-4, Pteropus.
Ronald M. Nowak. Walker's Mammals of the World, kd 1, 6. trükk, Johns Hopkins University Press: Baltimore MD jt 1999, lk 264–271, ISBN 0-8018-5789-9.
Pteropus, 2015.

Kirjandus
Mathurin Jacques Brisson. Regnum Animale in Classes IX distributum sive synopsis methodica, Lugduni Batavorum: Apud Theodorum Haak 1762, lk 153–155. Veebis.</ref>

Kategooria:Tiiburlased