Issaak Halatnikov

Issaak Markovitš Halatnikov (vene keeles Исаак Маркович Халатников; 17. oktoober 1919 Katerõnoslav, Ukraina Rahvavabariik – 9. jaanuar 2021 Tšernogolovka, Moskva oblast) oli Nõukogude Liidu füüsikateoreetik.

Ta lõpetas 1941. aastal Dnipropetrovski Riikliku Ülikooli ja kaitses 1952. aastal Moskvas füüsikaalase doktoritöö. Sai füüsika-matemaatikadoktori kraadi. 1954. aastal anti talle professori kutse. Oli Lev Landau õpilasi (aspirante).

Halatnikov oli aastatel 1964–1991 Landau Teoreetilise Füüsika Instituudi direktor.

Alates 1946. aastast töötas ta Landau juhtimisel aatomipommi loomise projektis, töötades koos Jevgeni Lifšitsiga aatomiplahvatuse ajal toimuvate protsesside arvutuste kallal ning alates 1949. aastast osales ta vesinikupommi väljatöötamise projektis. Nende tööde eest pälvis ta 1953. aastal viimase Stalini preemia.

Halatnikovi teadustöö hõlmas relativistliku hüdrodünaamika, kvantmehaanika, relativistliku kosmoloogia, üldrelatiivsusteooria ja kvantväljateooriaga seotud probleeme, samuti kvantvedelike teooriat  ning kineetiliste nähtuste teooriat ülivoolavates vedelikes ja Fermi-tüüpi kvantvedelikes. Ta oli BHL-i singulaarsuse kaasautoreid.

Tunnustus
1972 – valiti NSV Liidu Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks
1974 – Landau preemia (koos Vladimir Belinski ja Jevgeni Lifšitsiga)
1984 – valiti NSV Liidu Teaduste Akadeemia akadeemikuks
1994 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks
2010 – Igor Tamme kuldmedal
2012 – Marcel Grossmanni auhind (koos Vladimir Belinskiga)

Viited

Kategooria:Nõukogude Liidu füüsikateoreetikud
Kategooria:Nõukogude Liidu kosmoloogid
Kategooria:Venemaa füüsikateoreetikud
Kategooria:Nõukogude Liidu tuumarelvaprojektidest osavõtjad
Kategooria:Venemaa üle 100-aastased
Kategooria:Oktoobrirevolutsiooni ordeni kavalerid
Kategooria:Tööpunalipu ordeni kavalerid
Kategooria:Rahvaste Sõpruse ordeni kavalerid
Kategooria:Ordeni "Austuse märk" kavalerid
Kategooria:Sündinud 1919
Kategooria:Surnud 2021