Borde-Guthi-Vilenkini teoreem

Borde-Guthi-Vilenkini teoreem (lühend BGV) on teoreem füüsikalises kosmoloogias, millest järeldub, et iga universum, mis on oma ajaloo jooksul keskmiselt paisunud, ei saa olla minevikus lõpmatu, vaid sellel peab olema mineviku aegruumi piir.

Teoreem on oma nimetuse saanud selle autorite Arvind Borde, Alan Guthi ja Alexander Vilenkini järgi, kes töötasid selle matemaatilise sõnastuse välja 2003. aastal.

Tänapäevased astronoomilised vaatlused näitavad, et Universum paisub, seega BGV kohaselt peab Universumi ajaloos peab olema piir või singulaarsus. Seda singulaarsust on sageli seostatud Suure Pauguga. Kuid teoreem ei ütle, kas see on seotud mõne muu minevikusündmusega. Teoreem ei võimalda ka öelda, millal singulaarsus toimub või kas see on gravitatsiooniline singulaarsus või mõni muu piirtingimus.

BGV teoreem on populaarne ka väljaspool füüsikat, eriti religioossetes ja filosoofilistes debattides.

Viited

Kategooria:Kosmoloogia