David Kiržnits

David Abramovitš Kiržnits (vene keeles Давид Абрамович Киржниц; 13. oktoober 1926 Moskva  – 4. mai 1998 Moskva) oli Venemaa füüsikateoreetik.

Ta lõpetas 1949. aastal Lomonossovi-nimelise Moskva Riikliku Ülikooli füüsikateaduskonna. Kaitses 1957. aastal kandidaadi- ja 1966. aastal doktoriväitekirja ("Нелокальная квантовая теория поля"; sai füüsika-matemaatikadoktori kraadi). 

Kiržnits töötas NSV Liidu Teaduste Akadeemia Lebedevi-nimelises Füüsikainstituudis. 1993. aastast Moskva ülikooli professor.

Tema uurimistöö hõlmas tihkaine füüsikat, kvantväljateooriat, faasisiirete teooriat, ülijuhtivust, tuumafüüsikat, kosmoloogiat, astrofüüsikat ja aine ekstreemolekute füüsikat. Ta esitas idee tähtede aine kristallilisest olekust.

Koos Andrei Lindega avaldas Kiržnits töö vaakumis toimuvate faasisiirete uurimisest väljateoorias koos spontaanse sümmeetria rikkumisega. Selle uurimistöö tulemusi rakendati Universumi inflatsioonimudeli ja kosmiliste stringide teooria väljatöötamisel.

Ta uuris ülivoolavust neutrontähtedes ja üldrelatiivsusteooria efektide mõju ülivoolavate nukleonisüsteemide pöörlemisele.

Tunnustus
1978 – NSV Liidu Teaduste Akadeemia Lomonossovi preemia (koos Andrei Lindega)
1987 – valiti NSV Liidu Teaduste Akadeemia (1991. aastast Venemaa Teaduste Akadeemia) korrespondentliikmeks (tuumafüüsika osakond)

Publikatsioone
D.A.Kirzhnits and A. D. Linde, “Macroscopic Consequences Of The Weinberg Model,” Phys. Lett. B 42 (1972) 471. 

Viited

Kategooria:Nõukogude Liidu füüsikateoreetikud
Kategooria:Venemaa füüsikateoreetikud
Kategooria:Astrofüüsikud
Kategooria:Moskva ülikooli vilistlased
Kategooria:Novoje Donskoje kalmistule maetud
Kategooria:Sündinud 1926
Kategooria:Surnud 1998