Leo Suonpää

Leo Evald Suonpää (15. juuni 1911 Oulu – 12. märts 1996 Tampere) oli Soome poliitik. Ta oli Soome Rahvademokraatliku Liidu eduskunnaliige (1954–1969), Tampere linnavolikogu ja valitsuse aseesimees; 27. maist 1966 kuni 22. märtsini 1968 Soome transpordi- ja avalike tööde minister (Rafael Paasio esimeses valitsuses), kolm korda presidendi valijamees (1956, 1962, 1968) ja Soome Kommunistliku Partei poliitilise komitee liige (1954–1969, 1970–).

Ta osales poliitikas kommunistide salajastes rakukestes alates 1930. aastatest. Sel põhjusel veetis ta aastatel 1934–1936 kaks aastat vanglas. Pärast sõdu sai temast avaliku Soome Kommunistliku Partei Tampere ringkonnaorganisatsiooni ringkonnasekretär. Ta astus ametist tagasi pärast eduskunda valimist aastal 1954. Samal aastal tõusis ta ka Soome Kommunistliku Partei kõrgeimasse juhtkonda, Poliitilisesse Komiteesse. Veli-Pekka Leppänen on pidanud teda tolle aja olulisemaks "mitte-Helsingi" Soome kommunistiks.

Pärast Soome Kommunistliku Partei lagunemist 1960. aastate lõpus liikus ta partei opositsiooni ridadesse, mille seas ta esindas mõõdukat tiiba. Pärast partei laialisaatmist 1980. aastate keskel oli ta Demokraatliku Alternatiivi (Demokraattinen Vaihtoehto) esimees aprillist detsembrini 1986.

Kategooria:Soome poliitikud
Kategooria:Soome kommunistid
Kategooria:Transpordiministrid
Kategooria:Sündinud 1911
Kategooria:Surnud 1996