Tallinna linnakool (1428)

Tallinna linnakool oli Tallinnas tegutsenud saksakeelne õppeasutus, mis 1428. aastast tegutses juba ladina kooli õppekava alusel.
pisi|Oleviste kirik
Tallinna linnakool asutati paavst Martinus V 17. juulil 1424 antud loa alusel linnakodanike lastele, kui 6. jaanuaril 1424 saatis Tallinna raad paavstile kirja, milles kirjeldati  skolastik Henning Bekemanni kooli ülalpidamisega kaasnevaid raskusi. Esimene ladina kooliladina kool, VE, 2006 õppekavaga asutati Tallinnas (Tallinna linnakool Oleviste kiriku juures 1428. aastal. 1437. aastal on kool olnud ka Niguliste kiriku juuresAleksander Elango, Eesti pedagoogilise mõtte arengu radadelt, Tallinn, 2002, lk 21. On ka varasemaid andmeid, et  1246. aastal asutati dominiiklaste Püha Katariina kloostris kool, kuhu võeti õppima ka linnakodanike lapsi. 
pisi|Dominiiklaste Püha Katariina kloostri hoov
Tallinna ülempastor Johann Lange tegi ettepaneku 1525. aasta aprillis (või hiljemalt mai algul) Tallinna raele uue luterliku jumalateenistuse korra kohta. Selle kolmanda artiklis soovis Lange asutada Niguliste kiriku juurde kool, et saaks lapsi harida (institueren) heas õpetuses ja voorustesJüri Kivimäe, Reformatsioon, humanism ja kooliuuendus Tallinnas 16. sajandi algupoolel. Sissevaateid ja tõlgendusi. Kirik, keel ja kool. Haridusideed varauusaegsel Eesti- ja Liivimaal, Tallinn 2021.
 Tallinna triviaalkool 
Reformatsiooni järel, Oleviste kiriku juures tegutsenud katoliiklik linnakool 1528. aastalAleksander Elango, Eesti pedagoogilise mõtte arengu radadelt. Luterluse juurdumine Eestis, Tallinn, 2002, lk 28 (1550Kyra Robert, Tallinna linna Oleviste raamatukogu ajaloost. Keel ja Kirjandus, 1979, nr 4, lk 229-230) reorganiseeriti triviaalkooliks, koolis oli (peale alamklassi) 4 klassi, kus õppisid õpilased 18 kuni 20 aasta vanuseni. Koolis oli 3-5 õpetajat, õpetati ladina ja saksa keelt, lugemist, kirjutamist, usuõpetust ja laulmist.  Triviaalkool andis ainult algharidust ja valmistas ette õpilasi ette kõrgemateks ladina koolideks (gümnaasiumiteks). 1543. aastal asutati Mihkli kloostri ruumides ka tütarlastekool.

1540. aastate rektori Marcus Leo kirjast raele ilmneb, et koolis oli kolm klassi nagu tollal tavaline: madalamas klassis õpiti lugemist, kirjutamist ja katekismust; keskmises klassis algas ladina keele õpetus, mis jätkus ladina grammatika ja kooliautorite lugemisega kõrgemas klassis. Kõigis astmetes oli õpetus läbi põimitud usuõpetuse ning koorilaulu ja muusikalise ettevalmistusega. Alates 1550. aastast asus kool endise dominiiklaste Püha Katariina kloostri ruumidesKaspar Kolk, „Vana Tallinna raamatukogu“ kolm allikat: komplekteerimisest 16. sajandi. Tuna 3/2017, lk 28. 

Rootsi valitsusajal 17. sajandil andis Tallinnas algharidust all-linnas Tallinna raele alluvad linnakoolid – poistekool ja tütarlastekoolGeorg Adelheim,  Die Jungfern-Schule in Reval. Baltische Familiengeschichtliche Mitteilungen, 1932, nr 1, seite 2-4 ja Toompeal asunud Tallinna Toomkool. Poistekool oli 1590. aastast  5-klassiline, tegutses ilmselt Oleviste koguduse juures Kool, Tallinna Linnaarhiivi blogi, 14. juuni 2017. Poistekooli rektor ja õpetaja Heinrich Vestring pani 1600. aastal kirja ilmselt tema enda koostatud, Tallinna toomkiriku toompraosti David Dubberchi poolt toetatud ja Tallinna rae poolt kinnitatud kooliseaduse - „Liivimaa kuninglik Tallinna kooliõigus dokument nr 53, Tallinna ajaloo lugemik: dokumente 13.-20. sajandini. Tallinna Linnaarhiiv, 2014, 517 lk. Tallinna Linnaarhiivi toimetised, koostanud Tiina Kala, Juhan Kreem, Lea Kõiv, Kalmer Mäeorg, Anu Mänd, Triin Parts, kujundanud Piret Niinepuu-Kiik, toimetanud Lea Kõiv. , mis avaldati 10. aprillil 1600 pärast Kristuse sündi“TLA, f 230, n 1, s Aa 114, lk 114-125.10 lõbusat punkti 17. sajandi Tallinna kooliseadusest, Postimees, 14. juuni 2017. H. Vestring pani 1603. aastal kirja ka linnakooli õppeplaani: linnakooli esimeses klassis õpiti lugemist, kirjutamist ja usuõpetuse algtõdesid; see jätkus ka teises klassis, aga seal lisandus neile ka arvutamine.  Arvutamist õppima lubati alles siis, kui lugemine oli selge, katekismus ja usutunnistus pähe õpitud. Teises klassis hakati õppima ladina keelt. Kolmandas klassis tuli omandada ladina keele grammatika ja sõnavara (tavakeele piirides), tõlkida teksti ladina keelest saksa keelde ja vastupidi. Neljandas klassis oli tähtsaim aine ladina keel, tuli põhjalikult omandada ladina keele grammatika, mõned evangeeliumid, Cato moraalivärsid ning jätkata tõlkeid ladina-saksa keeltes – eesmärgiks oli ladina keele vabalt valdamine.
Avaliku eksami alusel said õpilased viiendasse, s.o lõpuklassi, kus tuli lisaks grammatikale omandada dialektika ja retoorika alged, õppida tundma antiikautorite Cicero, Terentiuse, Ovidiuse ja Vergiliuse teksteAleksander Elango, Eesti pedagoogilise mõtte arengu radadelt, Tallinn, 2002, lk 29. 

Pärast Tallinna gümnaasiumi avamist 1631, muudeti eelkirjeldatud triviaalkooli kursus kolmeklassiliseks ja Tallinna triviaalkool muutus Tallinna gümnaasiumi eelkooliks. Tallinna triviaal- ehk suur linnakool andis teadmisi paljude erialade esindajatele, seal said kirjaoskuse mitmed mõisa- ja linnakirjutajad, raamatuköitjad, kaupmehed ja käsitöölised. Triviaalkool andis algõpetuse lugemises, kirjutamises, arvutamises, religioonis jne.

1687. aastal tegi Rootsi valitsusaegne Liivimaa kindralkuberner  Jakob Johann Hastfer, ajendatuna 1686. aasta Rootsi kirikuseadusest Liivimaa maapäeval ettepaneku asutada maapiirkondades igasse kihelkonda kool ja võtta ametisse köster või kooliõpetaja. Eestimaa Maapäev võttis ettepaneku vastu 1687. aastal ja 1690. aastal kehtestati samasugune korraldus ka Eestimaal ja 1695. aastal Saaremaal. Maapiirkondade kihelkonnakoolidele lisaks arendati koolisüsteemi, sest suurenes vajadus kirjus-, arvutus-, raha- ja mõõdusüsteemide tundmisele, tehnika ja geograafia teadmiste algetele ning nende vajaduste rahuldamiseks hakati linnades asutama teise astme rahvakoole. Neid nimetati mõnikord linnakoolideks, enamasti aga triviaalkoolideks. Varem kasutatud ladinakoolide nimetusest loobuti, kuna neis koolides hakati õppekeelena kasutama enamasti saksa keeltAleksander Elango, Eesti pedagoogilise mõtte arengu radadelt, Tallinn, 2002, lk 35-36.

Triviaalkool oli 5-aastase õppeajaga. Peale direktori oli ametis 3-5 õpetajat neis õpetati kirjutamist, arvutamist, füüsika ja geograafia algeid, kehtivate seaduste ja tavade tundmist, usuõpetust ning saksa ja ladina keelt kõnekeelena.

Tallinna triviaalkooli juhatas rektor, kooliõpetajana (professoritena) tegutsesid 1595–1597 hilisem Tallinna Püha Vaimu koguduse, eesti koguduse diakon ehk abipastor Georg Müller, Hermann GronauGeorg Adelheim, Die grosse Stadtschule oder Trivialschule in Reval. Baltische Familiengeschichtliche Mitteilungen, 1931, nr 2, seite 21, 1604–1612 Johannes Faber,  Joachim Warnecke - hilisem Tartu rae bürgermeisterEesti biograafilise leksikoni täiendusköide, lk 363 1638–1656 ja Academia Gustaviana matemaatikaprofessor, Reinhold Johann Winkler vanem, Johann Christian Hemmelmann - hilisem Vändra Martini koguduse pastor, Gustav Sverdsjö - Tallinna Rootsi-Mihkli koguduse diakon ja Tallinna gümnaasiumi rektor. 

Tallinna triviaalkoolis õppisid: Heinrich Stahl, Hans Kuhn Jüri Püvi, Harjumaa rahvakooli allikail, Harju Elu: EKP Harju Rajoonikomitee ja Harju Rajooni TSN häälekandja, 10. jaanuar 1987, Johann KoellAleksander Elango, Eesti pedagoogilise mõtte arengu radadelt. Luterluse juurdumine Eestis, Tallinn, 2002, lk 27, Hans Susi, Georg Müller, T. Mollerus, M. Krusz, Balthasar Russow jt.

18. sajandi II poolel andis  Tallinna linnakool poistele alghariduse ja valmistas nad ette gümnaasiumi astumiseks, õpe käis saksa keeles. Õpetati religiooni, ajalugu, geograafiat, ladina ja prantsuse keelt ning loomulikult lugemist, kirjutamist ja arvutamist. Enamasti ei lõpetatud sel ajal ühte klassi ühe aastaga, vaid see võttis kauem aega.Triin Kröönström, Kuidas me saime ta unustada?, Sirp, 21.06.2024 

1790. aastal reorganiseeriti kool 3-klassiliseks alamrahvakooliks ja 1805 saksa õppekeelega Tallinna Kreiskooliks.

 Linnakooli rektorid 
1528–1532, Joachim WaIter, kes sai 1532. aastal Tallinna Niguliste koguduse pastoriksGeorg Adelheim, Die grosse Stadtschule oder Trivialschule in Reval. Baltische Familiengeschichtliche Mitteilungen, 1931, nr 2, seite 18-21 
1532–1539, Hermann Gronau, hilisem Tallinna Oleviste kiriku koguduse pastor
Marcus Leo
Magister Heinrich Hellwig, hilisem  Niguliste koguduse abipastor (1552)
konrektor Bartholomäus Fröling, hilisem Tallinna Oleviste koguduse pastor (1550)
Johannes Sum, "praefectus scholae Revaliensis", hilisem Jõhvi Mihkli koguduse pastor (1553–1558)
M(agister). Nicolaus Tegelmeister (Ziegelmeister) hilisem  Niguliste koguduse pastor (1556)
1600–1603, M. Heinrich Vestring, hilisem Tallinna Oleviste kiriku koguduse pastor (1608−1650)
Nicolaus Svenonis, hilisem  Keila Miikaeli koguduse pastorAdo Köögardal,  Keila kihelkonnaloost 4., Keila Leht, nr. 4, 25 jaanuar 2019  (1601–1603)
Joh. Temme, hilisem Niguliste koguduse diakon (1612)
Johann Praetorius vel Schultz (surn. 1626) - Rector an der Gr. Stadtschule
1627– , Sven Vigelius  (surn. 1653Vigelius, Sven (-1653), akatemiasampo.fi),
M. Peter Gottscherius, 1632. aastast Tallinna gümnaasiumi rektor ja usuteaduse õpetaja, kreeka keele esimene professor Academia Gustaviana juures ja 1. Academia Gustaviana rektorTartu-Pärnu rootsiaegse ülikooli usuteaduskonna õppejõud, nende elukäik ja tegevus 4. Petrus Goetsclienius, Usuteadusline Ajakiri nr 1932 LISAVIHK NR 3, lk 58
1638Forselius, Johan (1647-1684), akatemiasampo.fi–1641, Johann Haquinus Forselius, hilisem  Harju-Madise ja Risti koguduse pastor
M. Helmold zur Mühlen (surn. 1649, hilisem Kullamaa ja Keila Miikaeli koguduse pastor (1641–1648) ja Harju praost
Heinrich Arninck (Henricus Arningaus), hilisem Tallinna gümnaasiumi reetor ja retoorikaprofessor (1636) ja Niguliste koguduse pastor
Johannes Heno, hilisem Rapla Maarja-Magdaleena koguduse pastor ja Lääne-Harju praost (1642–1673)
1645–1651, Petter Lidenius (surn. 1661Lidenius, Petter (-1661), akatemiasampo.fi), 
~1651– , Johann Sebastian Markard-i rektor Johann Sebastian Markard (1621–1659)/Marquard, hilisem Põltsamaa Niguliste koguduse pastor (1655–1659)
Johannes Hartung (surn. 1667)
Wilhelm Blanckenhagen (1626−1698)
1689– , Daniel Sarcovius  (1661−1704), hilisem Tartu ja Pärnu ülikooli loogika ja filosoofia professorSarcovius, Daniel (1661-1704), akatemiasampo.fi
1707–1710, Isak Siponius  (sünd. 1678Siponius, Isak (1678-), akatemiasampo.fi), 
Christoph Timmermann (surn. 1721)
1722–1727, M. Bernhard Friedrich Rosenmeyer (surn. 1727)Karl Martinson, Pilte Peterburi Teaduste Akadeemia sidemeist Eestiga XVIII sajandil. Keel ja Kirjandus, 1979 nr 8, lk 486.
M. Johann David Gebauer (1696–1757), hiljem Tallinna gümnaasiumi kreeka keele ja poeesia professor
Dionysius Laurentius Henning  (surn. 1757)
1758–1764, Benedict Witte vanem, hiljem Tallinna Püha Vaimu koguduse abiõpetaja (1764–1781)
Heinrich Wilhelm Wigand  (surn. 1810), hiljem Tallinna Niguliste koguduse diakon ja Tallinna Toomkoguduse ülempastor
Gustav Heinrich Kellner (1745–1784)
1792–1795, Johann Bernhard von Gebhardt, hilisem Tallinna Niguliste koguduse ülempastor
Albertus Fabricius (surn. 1816)
1804–1805, Gottfried Dionysius Ploschkus, hilisem Tallinna Püha Vaimu koguduse diakon ja ülempastor.

 Viited 

 Kirjandus 
Aleksander Elango, Eesti pedagoogilise mõtte arengu radadelt. Luterluse juurdumine Eestis, Tallinn, 2002, lk 28

Kategooria:Tallinna endised koolid
Kategooria:Tallinna keskaeg