Riigitõrge

Riigitõrge (ka reguleerimise ebaõnnestumine, valitsemisvead) on vastand turutõrkele, mille puhul valitsuse regulatiivne tegevus põhjustab majanduslikku ebatõhusust. Riigitõrge tekib siis, kui sekkumise kulud kaaluvad üles sellest saadava kasu. Riigitõrge tekib sageli püüdlusega turutõrkeid lahendada, kuid võidakse püüda lahendada probleemi riiklike vahenditega ka juhul kui on turumajanduslik lahendus olemas.

Riigitõrke näited kuuluvad regulatiivsete püüdluste ja regulatiivsete arbitraažide hulka. Riigitõrge võib tuleneda valitsuse sekkumise ettenägematutest tagajärgedest või sellest, et ebatõhus tulemus on poliitiliselt teostatavam kui Pareto-efektiivne jaotus. Riigitõrge võib olla nii nõudluse kui ka pakkumise poolel. Nõudluspoolsed tõrked hõlmavad eelistuste avaldamise probleeme ning hääletamise ja kollektiivse käitumise ebaloogilisust. Tarnepoolsed tõrked tulenevad suures osas esindamisprobleemist. Riigitõrge võib tekkida kolmel viisil, kus valitsus saab sotsiaalset ja majandustegevust valdkonda mõjutada: pakkumine, maksustamine või subsiidiumid ja reguleerimine. 

Maailmapanga 2016. aastal avaldatud raporti kohaselt tekib riigitõrge "ebatervisliku" poliitilise kaasatuse korral, kus juhte ei valita ühiskondlikku hüvangut silmas pidades. 

 Ajalugu 
Väljend "riigitõrge" ilmus 1960. aastate alguses koos valitsuse määruste suhtes toimunud intellektuaalse ja poliitilise kriitikaga. Tuginedes eeldusele, et valitsuse reguleerimise ainus õigustatud põhjendus oli turutõrge, töötasid mõned majandusteadlased välja uued teooriad selle kohta, kuidas valitsused võivad sooritada kulukaid, äpardumisohtlikke või läbimõtlematuid sekkumisi turgudel, põhjustades halvemaid tulemusi kui turutõrge ise.

Üks esimesi mõiste kasutajaid oli Ronald Coase (1964) tegeliku ja ideaalse tööstusregulatsiooni süsteemi võrdlemisel: 

 Optimaalse süsteemi kaalutlemine võib pakkuda analüüsimeetodeid, mis muidu oleks kasutamata jäänud, ja teatud erijuhtudel võib see lahenduse leidmisel  kaugele jõuda. Kuid üldiselt on selle mõju olnud kahjulik. See on juhtinud majandusteadlaste tähelepanu kõrvale põhiküsimuselt: kuidas alternatiivsed korraldused praktikas tegelikult toimivad. See on pannud majandusteadlased tegema majanduspoliitika kohta järeldusi turuolukorra abstraktse uurimise põhjal. Pole juhus, et kirjandusest /.../ leiame kategooria "turutõrge", kuid mitte kategooriat "riigitõrge". Kuni me ei mõista, et valime ühiskondlike kordade vahel, mis kõik on rohkem või vähem ebaõnnestunud, ei tee me tõenäoliselt eriti edusamme.Coase, Ronald (1964). "The Regulated Industries: Discussion," American Economic Review, 54(2), p. 195, as quoted in Oliver E. Williamson (2002), "The Lens of Contract: Private Ordering," American Economic Review, 92(2), pp. 438–443.

Roland McKean kasutas seda mõistet 1965. aastal, et viidata nähtamatu käe piiratud mõjule valitsuste tegevuses.McKean, Roland N. (1965), "The Unseen Hand in Government," "American Economic Review," 55(3), pp, 496–506. Järgnes ametlikum ja üldisem analüüs• Charles J. Wolf, (1979). "A Theory of Non-Market Failure," Journal of Law and Economics,  22 (1), pp. 107–139.

  • _____ (2003). Markets Or Governments: Choosing between Imperfect Alternatives, MIT Press.  Description and chapter-preview  links.

  • Mrinal Datta-Chaudhuri (1990). "Market Failure and Government Failure." Journal of Economic Perspectives, 4(3), pp. 25–39.

  • Aidan R. Vining and David L. Weimer (1990). "Government Supply and Government Production Failure: A Framework Based on Contestability," Journal of Public Policy Journal of Public Policy, 10(1), pp. 1–22. Abstract.

  • Joseph E. Stiglitz (1998). "The Private Uses of Public Interests: Incentives and Institutions," Journal of Economic Perspectives, 12(2), pp. 3–22.

  • Richard O. Zerbe Jr. and Howard E. McCurdy (1999). "The Failure of Market Failure," Journal of Policy Analysis and Management, 18(4), pp. 558–578. Abstract. Reprinted in Economic Efficiency in Law and Economics,  pp. 164–187.

  • Clifford Winston (2006). Government Failure versus Market Failure: Microeconomics Policy Research and Government Performance. Brookings Institution Press. Link. Arhiiviversioon sellistes valdkondades nagu arenguökonoomika• Anne O. Krueger  (1990). "Government Failures in Development,"  Journal of Economic Perspectives, 4(3), pp. 9–23.

  • Eduardo Wiesner (1998). "Transaction Cost Economics and Public Sector Rent-Seeking in Developing Countries: Toward a Theory of Government Failure," in E. Wiesner and R. Picciotto, ed. Evaluation and Development: The Institutional Dimension, pp. 108–123. World Bank., ökoloogiline ökonoomikaThomas Andersson  (1991).  "Government Failure – the Cause of Global Environmental Mismanagement," Ecological Economics,  4(3), pp. 215–236. Abstract., politoloogia• Julian Le Grand (1991). "The Theory of Government Failure," British Journal of Political Science, 21(4), pp. 423–442.

  • Eduardo Wiesner (1998). "Transaction Cost Economics and Public Sector Rent-Seeking in Developing Countries: Toward a Theory of Government Failure," in E. Wiesner and R. Picciotto, ed. Evaluation and Development: The Institutional Dimension, pp. 108–123. World Bank., poliitökonoomia• Oliver E. Williamson (1995). "The Politics and Economics of Redistribution and Inefficiency," Greek Economic Review, December, 17, pp. 115–136, reprinted in Williamson (1996), The Mechanisms of Governance, Oxford University Press, ch. 8, pp.  195– 218.

   • Sturzenegger, Federico, and Mariano Tommasi (1998). The Polítical Economy of Reform, MIT Press.  Description Arhiiviversioon and links to chapter-previews and   "failure".

   • Sharun W. Mukand (2008). "policy reform, political economy of," The New Palgrave Dictionary of Economics, 2nd Edition. Abstract.

   • Buchanan James M. (2008). "public debt," The New Palgrave Dictionary of Economics , 2nd Edition The New Palgrave Dictionary of Economics (2008), 2nd Edition.Abstract., avaliku valiku teooria• Buchanan James M. (1983). "The Achievement and the Limits of Public Choice in Diagnosing Government Failure and in Offering Bases for Constructive Reform," in Anatomy of Government Deficiencies, ed. Horst Hanusch (Berlin: Springer-Verlag, 1983), pp. 15–25.

  • Gordon Tullock et al. (2002), Government Failure: A Primer in Public Choice, Cato Institute. Description and scroll-down for preview. ja tehingukulude ökonoomikaRichard O. Zerbe Jr. and Howard E. McCurdy (1999). "The Failure of Market Failure," Journal of Policy Analysis and Management, 18(4), pp. 558–578. Abstract. Reprinted in Zerbe (2001), Economic Efficiency in Law and Economics,  pp. 164–187.. Tänu avaliku valiku teooria populaarsusele 1970. aastatel pälvis riigitõrge teadlaste tähelepanu.

 Riigitõrgete põhjused 

 Puudulik teave 
Kuigi täiuslikult informeeritud valitsus võib teha jõupingutusi sotsiaalse tasakaalu saavutamiseks kvaliteedi, kvantiteedi, hinna või turustruktuuri reguleerimise kaudu, on valitsusel raske hankida vajalikku teavet (nt tootmiskulud), et teha õigeid otsuseid. Selle puuduse tulemuseks võib olla puudulik koguste reguleerimine, kui toodet või teenust toodetakse liiga palju või liiga vähe, tekitades seejärel kas ülepakkumise või ülenõudluse. Puudulik teave võib esineda mitmel kujul, sealhulgas; ebakindlus, ebamäärasus, ebatäielikkus ja ebatäpsus. Kõik tekitavad tõrkeid valitsuse poliitikas ja loovad seega omakorda ebaefektiivsust majanduses.

 Poliitiline sekkumine 
Poliitilisi otsuseid võidakse teha lühiajalise kasu saamiseks vastuseks huvirühmade sekkumisele. Sekkumine võib põhjustada turutõrkeid või uute tehnoloogiate rakendamist.

 Poliitiline omakasu 
pisi|Pärnumaalt valitud riigikogu liige ja keskfraktsiooni esimees Kadri Simson oli aktiivne Pärnu lennujaama renoveerimise eestvedaja. Tema majandus- ja taristuministriks oleku ajal allkirjastati oktoobris 2017 koostöölepe Pärnu lennujaama rekonstrueerimiseks.Kadri Simson: investeeringud taristusse. Postimees, 15.05.2017.Minister Simson peab Pärnu ettevõtjatega plaani. Logistika uudised, 11.10.2017. Plaani kohaselt pidi lennujaam valmima 2020. aastal ja suutma teenindada 50 000 reisijat aastas.Pärnu lennujaam suudab paari aasta pärast teenindada 50 000 reisijat aastas. ERR 4.10.2017. Lennujaama kordategemiseks kulutas riik ligi 20 miljonit eurot.Pärnu lennujaama tulevik on tume, linn katab kahjumi. Postimees, 4.11.2024. 2024. aastal konstateeriti, et Pärnu lennujaama tööshoidmiseks kulub 1,7 miljonit eurot aastas ja lennujaam teenindab aastas umbes 2000 reisijat.JUHTKIRI | Paneme „Simsoni lennujaama“ kinni Eesti Päevaleht, 25.03.2024.
Poliitiku omahuvid võivad õõnestada õiglast valitsemist. See võib väljenduda raha või aja ebavõrdse jaotamisena. Valijate mõjutamiseks võidakse suunata riiklikke vahendeid või eraldada aega tegelike turutõrgete asemel isiklike ebavõrdsuste lahendamiseks. Kui poliitikud seavad omahuvid oma valijate vajadustest kõrgemale, võivad nad võõrandada neid valijaid, kes neid toetasid. See avalikkuse usalduse vähenemine mitte ainult vähendab nende populaarsust, vaid kahjustab ka valitsemise tõhusust. Lõppkokkuvõttes vähendab selline omakasupüüdlik käitumine kriitiliste ühiskondlike probleemidega tegelemist, valmistades kodanikele pettumust ja muutes riigi haavatavaks.

 Poliitiline lühinägelikkus 
Veel üks valitsuse läbikukkumise põhjus, nagu väidavad paljud valitsuse sekkumise kriitikud, on see, et poliitikud kipuvad otsima raskete majandusprobleemide lahendamiseks lühiajalisi lahendusi, mis toovad silmapilkseid ja nähtavaid tulemusi ja mille eesmärk polegi pikemalt kesta, selle asemel, et teha põhjalikku analüüsi pikaajaliste lahenduste lahendamiseks.

 Valitsuse sekkumine ja vältimine 
Usutakse, et kui valitsus püüab kehtestada kõrgemaid makse sellistele kaupadele nagu alkohol, võib see suurendada ebaseaduslikku tegevust, nagu maksupettus, maksudest kõrvalehoidmine või varimajanduse arendamine, ning inimesed võivad proovida müüa kaupu ilma makse maksmata. Samuti võib uimastite pakkumise kiire laienemisega kaasneda osade uimastite legaliseerimine ja maksustamine, mis võib viia ületarbimiseni, mis võib tähendada heaolu langust.

 Suured haldus- ja järelevalvekulud 
Turutõrge võib tekkida siis, kui projekti kulud kaaluvad üles saadava kasu. Kaasnevad kulud on maksude kogumine valitsusasutuste, õiguskaitse ja poliitika kujundamise kaudu. Kõik need kulude jaotused on üsna laiad, kuid turvalise ja tõhusa süsteemi käitamiseks on vaja palju inimesi.

 Regulatiivne valikulisus 
Regulatiivne valikulisus tekib siis, kui püütakse teatud tööstusharu reguleerida. Kuna valitsuse regulaatorid peavad reeglina kohtuma tööstuse esindajatega, kipuvad nad looma isiklikku suhet, mis võib viia nende mõistvama suhtumiseni selle tööstusharu nõuete ja vajaduste suhtes, muutes regulatsioonid soodsamaks pigem tootjate kui ühiskonna jaoks.

 Majanduslik kuhjumine 
Kuhjumine on see, kui valitsus parandab turutõrke, mis viib erasektori investeeringute väärpaigutamiseni. See hõlmab liigseid kulutusi avalikus sektoris, liigset intressimäärade tõstmist või liigset maksutõusu, mis kõik vähendab avaliku sektori nõudlust pankadest laenuvõtmisel. See olukord tõstab erasektoris ebatõhusust ja seetõttu turg kahaneb, põhjustades riigitõrke tõttu turutõrkeid.
 Turgude moonutamine 
Maksustamine võib põhjustada turumoonutusi. Need võivad hindu kunstlikult mõjutada, moonutades seega turge ja häirida turgudel nappide ressursside jaotamist. Samuti võivad maksud anda inimestele stiimuli neist kõrvale hiilida, mis on ebaseaduslik. Miinimumhind võib põhjustada ka turu moonutamist (st alkohol, tubakas). Tarbija kulutaks rohkem kahjulikele kaupadele, mistõttu kulutatakse vähem oma sissetulekust kasulikele kaupadele. Toetused võivad põhjustada ka nappide ressursside väärkasutamist, kuna need võivad aidata ebatõhusaid ettevõtteid, kaitstes neid vaba turu jõudude eest.

Sätestatud madalaim hind ja hinnalaed võivad samuti kaasa tuua sotsiaalse ebaefektiivsuse või muid negatiivseid tagajärgi. Kui hinna alammäärad, näiteks miinimumpalk, on seatud turu tasakaaluhinnast kõrgemale, põhjustavad need pakkumise nappust, miinimumpalga korral aga suuremat tööpuudust. Sarnaselt põhjustavad hinnalaed, kui need on seatud turu tasakaaluhinnast madalamale, pakkumise nappuse. Näiteks võib üüri ülemmäär põhjustada majutuskohtade puudust.  Nende sekkumiste tagajärjel tekivad sageli muud probleemid. Varimajandus ning kõrgem tööpuudus harimatute ja vaeste seas on miinimumpalga võimalikud tagajärjed, samas kui elamute seisukorra halvenemise põhjuseks võivad olla üürilagi ja sellest tulenevalt üürileandjate motivatsiooni puudumine pakkuda parimat võimalikku teenust.

 Riigimonopolid 
Enamik riiklikke teenusepakkujaid tegutseb monopolidena (nt postiteenistus). Nende staatuse tagab mõnikord valitsus, kaitstes neid võimaliku konkurentsi eest. Lisaks puudub erinevalt eramonopolidest pankrotioht, kuna neid ettevõtteid toetatakse valitsuse rahaga. Seega ei seisa ettevõtted silmitsi paljude tõhusussurvetega, mis tõukaksid neid kulude minimeerimise suunas, põhjustades sotsiaalset ebatõhusust.

Riigimonopolihalduritele avaldatakse endiselt mõningaid tõhusussurveid. Need tulenevad enamasti võimalusest, et nende poliitilised juhid hääletatakse ametist maha. Tõenäoliselt ei ole need surved aga sama tõhusad kui turusurve, sest valimisi korraldatakse üsna harva ja isegi nende tulemused on sageli üsna sõltumatud riigimonopolide tõhususest.

 Korruptsioon 
Korruptsioon on avaliku võimu kuritarvitamine erahuvides. See õõnestab avalikkuse usaldust valitsuse suhtes.

 Vaata ka 
 kapitalism
 sotsialism
 katuseraha
 turumajandus
 turu reguleerimine
 valitsemise hea tava
 Pärnu lennujaam
 Saaremaa sadam
 Pakrineeme maagaasi laadimiskäpp
 Eesti Energia Jordaania põlevkivi projekt

 Viited 

Kategooria:Valitsemine
Kategooria:Majandus