John Wheeler

John Archibald Wheeler (9. juuli 1911 Jacksonville – 13. aprill 2008 Hightstown) oli ameerika füüsikateoreetik.

Ta lõpetas Johns Hopkinsi Ülikooli ja kaitses samas 1933. aastal
doktoritöö "Theory of the dispersion and absorption of helium" ("Heeliumi dispersiooni ja neeldumise teooria"; PhD). Seejärel sai ta mitu stipendiumi, millest üks võimaldas tal täiendada end Niels Bohri juures Kopenhaagenis. 

Koos Bohriga kirjutas Wheeler 1939. aastal artikli tuumalõhustumise mehhanismi kohta, mis aitas kaasa aatomipommi väljatöötamisele. Aastatel 1942–1945 oli ta seotud Manhattani projektiga. Pärast teist maailmasõda liitus Wheeler üheks aastaks Los Alamose Laboriga, etendades keskset rolli vesinikupommi väljatöötamisel. 1951. aastal asutas ta Princetoni Ülikoolis salajase H–pommi labori (hiljem sai sellest Princetoni plasmafüüsika labor).

Wheeler töötas aastatel 1938–1976 Princetoni ülikooli õppejõuna (professor alates 1947). Kui Wheeler 1976. aastal Princetonis kohustuslikku pensioniikka jõudis, vahetas ta töökohta ja kolis Austinisse, kus töötas Texase ülikoolis veel kümme aastat (1976–1986 teoreetilise füüsika keskuse direktor). Princetoni ülikooli füüsika emeriitprofessor oli  ta 1976. aastast kuni oma surmani.

Teadustöö
Wheeleri peamised uurimisvaldkonnad olid aatomi- ja tuumafüüsika, relatiivsusteooria ning kosmoloogia. Hilisematel aastatel pööras ta tähelepanu ühtse väljateooria, aegruumi kontiinumi ja gravitatsiooni uurimisele. 1950.–1960. aastatel edendas ta geometrodünaamikat.

Wheeler võttis kautusele rida uusi termineid, mis kinnistusid teaduskirjandusse, näiteks nagu must auk, geon, kvantvaht, ussiauk ja neutronite moderaator. Ta oli üheaatomi universumi hüpoteesi esmapüstitaja (seda arendas hiljem edasi Richard Feynman).

Tema õpilastest (doktorantidest) olid tuntumad Richard Feynman, Kip Thorne, Hugh Everett ja Charles Misner.

Teaduskorralduslik tegevus
Wheeler oli Ameerika Füüsikaseltsi president (1966) ja Ameerika Filosoofiaseltsi asepresident (1971–1974).

Tunnustus
1954 – Richtmyeri mälestusauhind
1965 – Albert Einsteini auhind
1968 – Enrico Fermi auhind
1969 – Franklini medal
1971 – National Medal of Science
1982 – Niels Bohri rahvusvaheline kuldmedal
1983 – Oerstedi medal
1984 – Robert Oppenheimeri mälestusauhind
1988 – Marcel Grossmanni auhind
1988 – Albert Einsteini medal
1992 – Oskar Kleini medal
1993 – Matteucci medal
1997 – Wolfi füüsikaauhind
2003 – Einsteini auhind

Wheeler sai 18 institutsioonilt audoktori kraadi, sealhulgas Princetoni ülikoolilt 1986. aastal.

Valitud teadusühingute liikmeks
valiti Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks (1951)
valiti USA Riikliku Teaduste Akadeemia liikmeks (1952)
valiti Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia liikmeks (1954)
valiti Taani kuningliku teaduste akadeemia välisliikmeks (1971)
valiti Londoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks (1995)
valiti Accademia Nazionale dei Lincei välisliikmeks

Tsitaat

Teoseid
Wheeler, John Archibald (1962). Geometrodynamics. New York: Academic Press. OCLC 1317194.
Wheeler, John Archibald (1968). Einstein Visions. Springer-Verlag.
 Misner, Charles W.; Kip S. Thorne; John Archibald Wheeler (1973). Gravitation. San Francisco: W. H. Freeman. ISBN 0-7167-0344-0.
Wheeler, John Archibald (1990). A Journey Into Gravity and Spacetime. Scientific American Library. New York: W.H. Freeman. ISBN 0-7167-6034-7.
Wheeler, John Archibald (1998). Geons, Black Holes, and Quantum Foam: A Life in Physics. New York: W.W. Norton & Co. ISBN 0-393-04642-7. 

Viited

Kategooria:Ameerika Ühendriikide füüsikateoreetikud
Kategooria:Manhattani projektist osavõtjad
Kategooria:Johns Hopkinsi Ülikooli vilistlased
Kategooria:Sündinud 1911
Kategooria:Surnud 2008