Pulbinekroos

Pulbinekroos on hambapulbi kärbumine ehk pulbikoe surm.

Pulbinekroos võib tekkida äkilise hamba trauma tagajärjel, kui katkeb hamba verevarustus. Pulbinekroos võib areneda ka aegamööda pöördumatu pulpiidi ravita jäämisel. Sel juhul kaovad pulbinekroosi arenemisel valu ja sümptomid, kuna pulbikude ja selles olevad närvikiud hävinevad. Pulbinekroos on asümptomaatiline ainult ajutiselt, sest aja jooksul ärritab nekrotiseerunud pulbikude juuretipuava kaudu hambajuurt ümbritsevaid kudesid.

Kaariese tagajärjel tekkinud pulbinekroosi korral on nekrotiseerunud pulbikude infitseerunud mikroobidega, mis levivad hammast ümbritsevatesse kudedesse. See võib põhjustada mitmeid lokaalseid ja süsteemseid sümptomeid. Mikroobide levimisel hamba juuretipu piirkonda hakkab ümbritsev luu resorbeeruma ehk hävima, et tekitada ruumi põletikulisele infiltraadile. Põletiku tagajärjel võib tekkida turse ja valu.

Aseptiline ehk mitteinfitseerunud pulbinekroos võib tekkida hambatrauma tõttu ning püsida sümptomivabana mitmeid kuid. Esimene märk mitteinfitseerunud pulbinekroosist võib olla hamba värvuse muutumine ja läbikumavuse vähenemine, mis toimub pulbikoe jääkide ja lagunenud vererakkude levimisel dentiini. Pulbinekroosi korral on väheneb dentiini niiskus, mistõttu muutub hammas hapraks ja suureneb oht mõrade ja murdude tekkeks.

Pulbinekroosi korral puudub hambapulbis vere- ja närvivarustus. Pulbikude hävineb ja asendub seroosse või mädase vedelikuga või kuiva nekrootilise koega. Nekrotiseerunud pulbiga hammas ei reageeri termilisele ega elektrilisele pulbitestile. Pikaajalisel kuumutamisel võib siiski tekkida valuasiting surnud pulbis olevate vedelike ja gaaside paisumise tõttu, mis avaldab survet juurt ümbritsevatele kudedele. Nekroos võib haarata kogu hambapulbi või ainult osa sellest, näiteks mitmejuureliste hammaste puhul ei pruugi pulbinekroos esineda kõikides juurekanalites ning hammas võib osaliselt reageerida pulbitestidele. Pulbinekroos võib esineda ka hammastel, millel ei ole restauratsioone, kaariest ega traumat, sel juhul on põhjuseks pikkupidine mõra hambas, mis kulgeb mälumispinnalt pulpi.

Pärast pulbinekroosi teket võib mikroobide paljunemine pulbiruumis jätkuda ning infektsiooni levimisel üle hamba juuretipu periradikulaarsetesse kudedesse võib hammas muutuda sümptomaatiliseks. Röntgeniülesvõttel võib olla nähtav periodontaalpilu laienemine või tumedam varjustus juuretipu piirkonnas. Hammas võib muutuda liigselt tundlikuks kuumale, isegi suuõõne soojusele, mistõttu külma hoidmine nekrotiseerunud hamba piirkonnas leevendab sümptomeid.

Pulbinekroosi korral on vaja hambale teha juureravi. Ravita jäämisel võib nekroos areneda abstsessiks ehk mädakoldeks hambas ja seda ümbritsevates kudedes ning see võib levida ka teistesse suu-, näo- ja kaelapiirkondadesse.

 Viited 

Kategooria:Hambad