Diether von Isenburg

Diether von Isenburg (u 1412 – 7. mai 1482) oli Mainzi peapiiskop aastatel 1460–1461, mil ta kukutati vastaskandidaat Adolf II poolt. Pärast Adolf II surma oli Isenburg peapiiskop veel 1476–1482.

 Elulugu 
Diether von Isenburg sündis umbes 1412 Isenburg-Büdingeni krahv Diether I ja Elisabeth von Solm-Braunfelsi peres. 1427. aastal astus ta Mainzi kloostrisse. Kaks aastat hiljem loobus ta oma pärilusõigusest oma venna kasuks ja sai kanoonikuks. Samal ajal õppis ta Kölni ja Erfurdi ülikoolis. 1434. aastal lõpetas ta kooli bakalaureusekraadiga ning sai Erfurdis ka rektoriks. 1453. aastal sai ta Mainzi katedraali haldajaks ning peapiiskopkonna maksukogujaks. 

Pärast peapiiskop Dietrich Schenk von Erbachi surma 6. mail 1459 toimusid seitsmeliikmelises toomkapiitlis valimised, kus Isenburg võistles Nassau-Wiesbaden-Idsteini krahvi poja Adolfiga. Isenburg võitis nelja häälega. Paavst Pius II käest sai ta 20 000 kuldna lubamisega ametissekinnituse järgmise aasta 4. jaanuaril. Isenburg ei suutnud nõutud summat aga tasuda. 
vasakul|pisi|243x243px|Adolf II
Isenburgi võit valimistel viis konfliktini Pfalzi krahv Friedrich I-ga, kes teda 1460 Pfeddersheimi lahingus võitis. 1461. aasta mais korraldas Isenburg Frankfurdis maahärrade kokkutuleku, milles ründas paavsti. Pius II tagandas Isenburgi ametist 21. augustil, 8. augustil oli ta järgmiseks peapiiskopiks juba Adolfi määranud. Isenburg alustas sõda Adolfiga (nn. Mainzi diötseesivaenus, väiksem osa tol ajal käinud Baieri sõjast), kes astus liitu Trieri, Metzi ja Speyeri piiskoppide ning Württembergi krahv Ulrich V ja Badeni markrahv Karl I-ga. Isenburgi toetas Friedrich I. Isenburg ja Friedrich saavutasid 1462 Seckenheimi lahingus suure võidu Adolfi jt. vägede üle, kuid sama aasta 28. oktoobril hõivas Adolf Mainzi. Järgmisel aastal sõlmiti Zeilsheimi rahuleping, millega Isenburg loobus Mainzi peapiiskopitiitlist. Vastutasuks eraldati talle peapiiskopkonnast maad. 

Pärast Adolf II surma 1675. aasta 9. novembril valis toomkapiitel Isenburgi uuesti peapiiskopiks. 5. aprillil 1476 kinnitas ta ametisse ka paavst Sixtus VI. 22. aprillil puhkes linnaelanike seas mäss, kuna kardeti, et linn antakse toomkapiitli valitsemise alla. Isenburg surus mässu maha. 1477. aastal asutas Isenburg Mainzi Ülikooli.

12. jaanuaril 1481 määras ta endale koadjuutoriks Saksimaa kuurvürsti poja Adalberti. 1482. aasta kevadel haigestus Isenburg Aschaffenburgis düsenteeriasse ning suri 7. mail.

 Viited 

 Välislingid 

 Menzer, Karl. Diether von Isenburg - Erzbischof von Mainz 1459–1463. 1868. 

Kategooria:Mainzi peapiiskopid
Kategooria:Surnud 1482