Martiini

Martiini on džinni ja vermutiga valmistatud kokteil, mis on kaunistatud oliivi- ja/või sidrunikoore keeruga. Martiini on üks tuntumaid alkoholikokteile. Viinamartiinis kasutatakse kokteili põhipiiritusena džinni asemel viina.

 Valmistamine 
1922. aastaks saavutas martiini oma levinuima vormi, kus Londoni kuiv džinn ja kuiv vermut segatakse kokku vahekorras 2:1. Need segatakse jääkuubikutega segamisklaasis, lisades valikuliselt apelsinikoort või aromaatset bitterit, seejärel kurnatakse segu jahutatud kokteiliklaasi. Garneeringuks on jooja valikul roheline oliiv või sidrunikoor.

Kuiv martiini valmistatakse vähese vermutiga või lausa ilma selleta. Möirgavatel kahekümnendatel sai sellest tavaline alkohoolse napsi tellimus. 20. sajandi jooksul vermuti osakaalu järjest vähendati: 1930. aastatel oli suhe 3:1 (džinn ja vermut) ja 1940. aastatel oli suhe 4:1. 20. sajandi teisel poolel sai 5:1 või 6:1 suhtega kuiv martiini normiks.  

 Päritolu 
Martiini päritolu pole täpselt teada. Nimi võib tuleneda Itaalia vermuti kaubamärgist Martini. Teine populaarne teooria väidab, et see arenes välja kokteilist nimega Martinez, mida serveeriti 1860. aastate alguses San Francisco hotellis Occidental, mida inimesed külastasid enne õhtuse praamiga sõitmist lähedalasuvasse Martinezi linna Californias. Samas väidavad Martinezi elanikud, et joogi autor on nende linna baarmen.  

Esimene Martinezi kokteili retsept ilmus Jerry Thomase 1887. aasta raamatus "Baarmeni juhend: Kuidas segada igasuguseid tavalisi ja uhkeid jooke":

Teised 19. sajandi lõpu retseptiraamatud sisaldasid samuti kokteile, mis sarnanevad tänapäeva martiiniga. Näiteks Harry Johnsoni "Baarmenite käsiraamatus" (1888) on loetletud "Martiini kokteili" retsept, mis koosnes 1:1 Old Tomi džinnist ja vermutist. 

1904. aastal esmakordselt kirjeldatud "Marguerite'i kokteili" võib pidada kuiva martiini varajaseks eelkäijaks, olles 2:1 segu kuivast džinnist ja kuivast vermutist, millele on lisatud sorts apelsinibitterit. 

Ameerika Ühendriikide kuiva seaduse ajal (prohibition) (1920–1933) sai martiini illegaalse džinni valmistamise lihtsuse pärast domineerivaks kokteiliks. Keelu kehtetuks tunnistamise ja kvaliteetse džinni kättesaadavuse tõttu muutus jook järk-järgult kuivemaks. 1970. ja 1980. aastatel hakati martiinit pidama vanamoodsaks ning see asendati keerukamate kokteilide ja spritzidega. 1990. aastate keskpaigas muutus jook taas populaarseks ning sellest sündis ka arvukalt uusversioone. 

 Variatsioonid 
Mõned retseptid propageerivad vermuti täielikku kõrvaldamist; dramaturg Noël Cowardile on öelnud, et "täiuslik martiini tuleks valmistada klaasi džinniga täites ja seejärel seda Itaalia suunas näidates". 

 Räpane martiini 
Räpane martiini sisaldab natuke oliivisoolvett või oliivimahla ja on tavaliselt kaunistatud oliiviga.  Eriti räpane martiini sisaldab tavaliselt kaks korda rohkem oliivisoolvett või -mahla. 

 Gibson 
Gibson on kuiv martiini, mida kaunistatakse oliivi asemel kokteilisibulaga.

 Viinamartiini 
Viinamartiini on valmistatud viinast ja vermutist, asendades tavalise martiini retsepti kuuluva džinni viinaga.

 Olemuselt mittemartiinid 
pisi|Espresso martiini|vasakul
pisi|Granadillimartiini pitsi Proseccoga|173x173px
Mõned uuemad kokteilid sisaldavad nimes sõna "martiini" või järelliidet "-tiini" (nt appletini, virsikumartiini, šokolaadimartiini), saades oma nime tänu martiiniga seostatud kokteiliklaasis serveerimisele. Üldiselt sisaldavad nad viina, kuid sellega ühised koostisosad piirduvad. 

Porn star martiinit (ka passiooni martiinit ehk granadillimartiinit) tehakse vaniljemaitselise viina, granadillilikööri, granadillimahla ja laimimahlaga ning seda serveeritakse pitsi Proseccoga. 

Espresso martiinit tehakse viina, espresso, kohvilikööri ja siirupiga.

 Viited 

Kategooria:Kokteilid
Kategooria:Joogid
Kategooria:Alkohoolsed joogid