Preures

Preures on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.

Preures asub Haute-Artois' piirkonnas. See koosneb mitmest külast, mis paiknevad üsna künklikul reljeefil. Seda läbib Canche'i jõe lisajõgi Baillons. See asub 15 km Montreuil-sur-Merist kirdes teede D150 ja D148 ristumiskoha ümbruses ning 25 km Boulogne-sur-Merist kagus, 33 km Saint-Omerist edelas, 70 km Arrasist loodes ja u. 200 km Pariisist pähja pool. Merovingide kalmude olemasolu, mis avastati küla keskuse lähedal asuvalt heinamaalt, annab tunnistust selle iidsusest.

 Ajalugu 

Aastatel 1930–1933 uuriti läbi üle 75 haua: ohtralt on relvi, vaase ja juveele. Kõige tähelepanuväärsem avastus oli pronksist fiibula Preures'i hobune.

Rüütel Jean de Preures abiellus 14. sajandil Authuiles'i isanda Gilles'i tütre Marie de Maillyga; nende poeg, kes abiellus Jeanne de Brimeuga, jäi oma soo viimaseks. Tähtsa Preures'i isandkonna pärijanna abiellus järjestikku: Archambaud de Croÿ, kes tapeti 1415. aastal Azincourti lahingus; Jean de Fosseux, Burgundia hertsogi kammerhärra, ja lõpuks Comminesi isand. Sellest ajast peale ei lakanud Preures kuulumast kuulsatele Thiembronne'i parunitele: selle esimesed omanikud olid perekond Bournel, siis Rouault-Gamaches; seejärel tollane de Brune de Montlauet ja lõpuks Jacques de Bullion, Farvacques'i markii, kes andis valduse edasi Gontaut-Bironi, Biencourti ja Rohan-Chabot perekondadele.

Heategevuslik ühendus asutati 1627. aastal Preures'i kirikus ja taastati 1836. aastal.

Saint Adrieni palverännak on piirkonnas populaarne. Seda kasutatakse epideemiate eest kaitsmiseks; iga seitsme aasta tagant lähevad Samer' inimesed rongkäigus Preuresi kirikusse, et paluda tema võimsat eestpalvet.

Boulogne'i kanoonikud (Thérouanne'i kapiitli pärijad), kelle õigused kinnitas 1179. aastal paavst Aleksander III, jagasid kümnist Renty priori ja Ristija Johannese kabeli omanikuga.

1554. aastal hävitas linnuse pärast selle piiramist Norfolki hertsog. 1662. aastal asus Sieur du Clivet Bertrand Postel juhtima Lustucru mässus Boulonnais' mässulisi ja viis nad Hucqueliersässe, kus kindlus oli baasiks lõplikule lõpule. Kättemaksuks põletasid kuninga sõdurid tema mõisa. Vahistatud du Clivet tõmmati 19. augustil 1662 rattale. 1820. aastal püüdis Séheni alevik võidelda oma kihelkonna iseseisvuse eest. Selleks olid nad ehitanud kabeli, mis hiljem 1885. aastal keelustati.

 Huviväärsusi 

 Merovingide kalmistu jäänused
 St. Martini kirik, pärineb 15. sajandist

 Viited 

Kategooria:Pas-de-Calais' departemangu vallad