Einsteini universum

Einsteini staatiline universum ehk Einsteini universum on Universumi relativistlik kosmoloogiline mudel, mille pakkus välja Albert Einstein 1917. aastal. Varsti pärast üldrelatiivsusteooria loomist rakendas Einstein oma uut gravitatsiooniteooriat universumi kui terviku suhtes. Eeldades universumit, mis oli ajas staatiline ja omas ühtlast ainejaotust suurtel mastaapidel, jõudis Einstein sfäärilise ruumikõverusega piiratud staatilise universumi mudelini.

Et saavutada nullist erineva ainetihedusega staatilise universumi jaoks sobilik Einsteini väljavõrrandite lahendus, leidis Einstein, et väljavõrranditesse on vaja lisada uus liige, niinimetatud kosmoloogiline konstant. Saadud mudelis olid universumi raadius R ja aine tihedus ρ seotud kosmoloogilise konstandiga Λ vastavalt Λ = 1/ R 2 = κρ /2, kus κ on Einsteini gravitatsioonikonstant.

Pärast seda, kui Edwin Hubble avastas 1929. aastal lineaarse seose galaktikate punanihete ja nende kauguse vahel, mida Belgia astrofüüsik Georges Lemaître tõlgendas universumi paisumisena, loobus Einstein oma staatilise universumi mudelist ja pakkus välja universumi paisumist käsitlevad mudelid, nagu Friedmanni-Einsteini universum (1931) ja Einsteini – de Sitteri universum (1932). Mõlemal juhul määras ta kosmoloogilise konstandi nulliks, kuulutades, et see "pole enam vajalik ja on teoreetiliselt mitterahuldav".

Vaata ka
De Sitteri universum

Viited

Kategooria:Kosmoloogilised mudelid
Kategooria:Albert Einstein