Montreuil-sur-Mer

Montreuil-sur-Mer on alamprefektuur ja vald Pas-de-Calais' departemangus Põhja-Prantsusmaal. Kuni 31. detsembrini 2022 oli see tuntud kui Montreuil. See asub Canche'i jõe ääres, mitte kaugel Étaples'ist. Meri on aga nüüd veidi eemal. Montreuil-sur-Meri jaamal on raudteeühendused Arrasi ja Étaples'iga.

 Ajalugu 

Montreuil-sur-Mer on ümbritsetud märkimisväärsete telliskivivallidega, mis ehitati pärast linna hävitamist Habsburgist keisri Karl V vägede poolt 1537. aasta juunis. Need kindlustused pärinevad enne Põhja-Prantsusmaa linnade ulatuslikku kindlustamist Sébastien Le Prestre de Vaubani poolt 17. sajandil.


Montreuil-sur-Mer oli Esimese maailmasõja ajal 1916. aasta märtsist kuni sulgemiseni 1919. aasta aprillis Suurbritannia maaväe peakorter Prantsusmaal.

Montreuil-sur-Mer valiti peakorteriks väga erinevatel põhjustel. See asus kampaania kahe peamise keskuse, Londoni ja Pariisi vahelisel peateel, kuigi mitte pearaudteeliini ääres, mis oleks olnud ebamugav. See ei olnud tööstuslinn ja seega välditi nii müra kui ka võimaliku tülika tsiviilelanikkonna tüsistusi. Telefoni ja mootortransiidi seisukohast oli see väga keskses olukorras, et teenindada vägede vajadusi, mis asusid Dunkerque'is, Calais's, Boulogne'is, Dieppe'is ja Le Havre'is ning selle rinne ulatus Somme'i jõest Belgia piiri taha.


Haigi staabitöötaja Frank Fox kirjutas 1916. aastal ülevaate peakorterist, mis avaldati algselt pseudonüümi "GSO" all, nimega G. H. Q. (Montreuil-sur-Mer). Tema töö QMG direktoraadis viimasel rünnakul Saksa armee vastu tõi talle OBE (sõjaväe) autasu. Teda mainiti ka saadetistes.

Kindral Haig majutati lähedalasuvasse Beaurepaire'i lossi, mis asub linnast 3,2 km kagus tee D138 ääres. Selle mälestuseks on lossi seinal tahvel.

Kuningas George V tegi 27. novembril 1918 oma teel Pariisi Haigi saatel võiduka läbisõidu Montreuil-sur-Merist.

Charles de Gaulle'i väljakul teatri lähedal on näha Haigi ratsamonumenti, meenutamaks tema sealviibimist. Linna Saksa okupatsiooni ajal Teise maailmasõja ajal võeti ausammas maha. Seda ei leitud kunagi ja arvatakse, et see on sulatatud. See taastati 1950. aastatel, kasutades skulptori originaalvormi.

 Kirjandus 

Laurence Sterne külastas linna 1765. aastal. Ta jutustas külaskäigust oma romaanis Sentimentaalne teekond läbi Prantsusmaa ja Itaalia (1768) läbi jutustaja silmade.

Victor Hugo romaanis Hüljatud (1862) on Montreuil-sur-Mer suure osa I köite "Fantine" sündmuskohaks samanimelise kangelanna kodulinn.

 Sõpruslinnad 

 Slough, Inglismaa, Ühendkuningriik

 Galerii 

 Viited 

Kategooria:Pas-de-Calais' departemangu vallad