Kaljo Simson

Kaljo Simson (aastatel 1942–1948 lapsendatuna Kaljo Leppoja; 20. detsember 1929 Kuressaare – 17. jaanuar 2017 Padise vald, Harju maakond) oli eesti maalikunstnik ja leiutaja.

Teise maailmasõja puhkedes asus elama Pärnusse, pärast ema surma 1942. aastal lapsendati koos õega koolijuhataja Arnold Leppoja poolt. 

1944. aastal põgenes koos kasuperega Rootsi. Ta ei saanud kasuvanematega läbi, tühistas täisealiseks saades lapsendamise ja võttis tagasi ema perekonnanime. Tuli 1949. aastal NSV Liitu.

Ta võeti 1949. aastal Leningradi oblastis kinni kahtlustatuna spioneerimises. Talle määrati vanglakaristus, mille veetis Gulagis Kasahhi NSV-s. Laagrites tegutses kunstnikuna ja tegi tellimustöid.

Pärast laagrist vabanemist 1956. aastal töötas ta Kasahhi NSV-s ehitustel. 1959. aastal tuli tagasi Eestisse, asus elama Pärnusse, kus töötas ehitusel ning lõpetas 1963. aastal õhtukeskkooli.A. Lubi. "Meie põlvkonnalt nõutakse palju". Pärnu Kommunist nr 28, 5. märts 1963. Lk 2

1963. aastal astus Simson Tartu Riikliku Ülikooli, kus õppis füüsika-matemaatika teaduskonnas füüsikat. 1966. aastal asus ümber Tallinna, kus lõpetas 1970. aastal Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi arhitektuuri alal.Arhitektuuri ja linnaplaneerimise eriala vilistlased

1970. aastate algusest elatus ta lasteaedades laste portreede joonistamisest, kokku valmis aastakümnete jooksul tuhandeid portreid. 

Alates 1992. aastast elas Kaljo Simson vaheldumisi Rootsis ja Eestis, 2003. aastast alates püsivalt Rootsis. Aastatel 2014–2015 taastusid sidemed Eestis elava tütrega. 2016. aasta suvel naasis halvenenud tervise tõttu Eestisse, kus 2017. aastal suri.

Kunstnikuna
Esimesed näitused toimusid veel arhitektuuriüliõpilasena. Aastatel 1967–1972 eksponeeris ta oma teoseid sarjas "Inimene ja loodus". Väidetavalt võeti tema 1972. aastal Tallinna kinos Kosmos toimunud näitus pärast esimest nädalat Kunstnike Liidu poolt maha.

Harva õnnestus tal oma loomingut eksponeerida Kunstnike Liidu korraldatud näitustel, ehkki ta esitas oma töid kõikidele kevad- ja sügisnäitustele.

Ta esines Soomes toimunud ülevaatenäitustel "Eesti kunst. Eestiläisen taiteen myyntinäyttely" (1977) ja "ARS ESTONICA 88" (1988). 1990. aastal avaldati ajakirja Eesti Naine 1/1991 esikaane siseküljel foto tema teosest "Kahtlustused". 1998. aastal oli tema looming esindatud 11 maaliga Pärnus Chaplini kunstikeskuses toimunud näitusel "Inimesed ja kaelkirjakud" kõrvuti Mark Kostabi, Navitrolla ja Van der Bluti teostega.

Leiutajana
Tema leiutatud joonistussüsi (simsoniit) leidis tema enda portreeloomingus laialdast kasutamist ning pälvis heakskiitu ka ERKI õppejõudude ja üliõpilaste poolt. Samas leidis kasutamist ka tema leiutatud pehme kustutuskumm.

Isiklikku
Tema abikaasa aastatel 1971–1975 oli kunstiajaloolane Sirje Simson.

Viited

 Kirjandus 
"Kaljo Simsoni (1929 – 2017) elust ja loomingust". Epifanio 16. 2018
"Austusega. Kaido Ole kiri Kaljo Simsonile". Kunst.ee nr 3 / september 2023

Välislingid
Eesti kommunismiohvrid 1940–1991

Kategooria:Eesti maalikunstnikud
Kategooria:Eesti leiutajad
Kategooria:Eesti Kunstiakadeemia vilistlased
Kategooria:Eesti represseeritud isikud
Kategooria:Eestlased Rootsis
Kategooria:Sündinud 1929
Kategooria:Surnud 2017