Adolf II (Mainz)

Adolf II (u 1423 – 6. september 1475) oli pärast Diether von Isenburgi Mainzi diötseesivaenuse ajal kukutamist Mainzi peapiiskop 1461–1475. 

 Elulugu 
Adolf sündis umbes 1423. aastal Nassau-Wiesbaden-Idsteini krahv Adolf II ja Margarethe von Badeni perekonda. 1450. aastal on teda mainitud kanoonikuna. 1441. aastal õppis ta Heidelbergi ülikoolis, kus sai kaks aastat hiljem sai rektoriks. 1444. aastal kolis ta Kölni. 1451. aastal sai ta Mainzi Püha Peetri kirikus praostiks. 1453 määrati ta Erfurdi õuekohtu eesistujaks.

Pärast Mainzi peapiiskop Dietrich Schenk von Erbachi surma toimusid 1460 toomkapiitlis valimised, kaotas Adolf Diether von Isenburgile. Pius II kinnitas Isenburgi algul ametisse, kuid tagandas ta 21. augustil 1461 ametist (kuna ta oli paavsti ja keisri vastu astunud), 8. augustil oli ta juba uueks peapiiskopiks Adolfi määranud.

Mainzi linn jäi Isenburgi toetama ning Adolf II sõlmis liidulepingu Württembergi krahv Ulrich V ja Badeni markkrahv Karl I-ga. 1462 hõivas Adolf Mainzi ning Isenburg põgenes. Adolf ja Isenburg sõlmisid 1463 rahulepingu, millega viimane peapiiskopitiitlist loobus ja Adolfit järgmise peapiiskopina tunnistas.

Adolf korraldas Mainzis (mida oli sõja ajal rüüstatud ja põletatud) parandustöid ning ehitas lisaks koole ja kloostreid. Adolf II suri 6. septembril 1475 Eltvilles. Pärast tema surma sai Isenburg taas peapiiskopiks.

 Viited 

Kategooria:Mainzi peapiiskopid
Kategooria:Surnud 1475