Libero Bigiaretti

Libero Bigiaretti [l'ibero bidžar'etti] (16. mai 1906 Matelica – 3. mai 1993 Rooma) oli itaalia kirjanik, ajakirjanik ja tõlkija.

Bigiaretti sündis Matelicas Macerata provintsis, kuid suundus varakult Rooma.

Ta alustas kirjanduslikku tegevust kahe luulekoguga, kuid sai tuntuks eelkõige proosakirjanikuna. Ta on tõlkinud itaalia keelde prantsuse kirjandust.

 Teosed 
 Luule 
 "Ore e stagioni", 1936
 "Care ombre", 1940
 "Lungodora", 1955

 Proosa 
 "Esterina", 1942
 "Incendio a Paleo", 1945
 "Un'amicizia difficile", 1945
 "Il villino", 1946
 "Un discorso d'amore", 1948
 "Carlone. Vita di un italiano", 1950
 "La scuola dei ladri", 1952
 "I figli", 1955 (võitis Marzotto auhinna)
 "Disamore", 1956
 "Carte romane", 1958
 "Uccidi o muori", 1958
 "I racconti", 1961
 "Il Congresso", 1963
 "Le indulgenze", 1966 (võitis Chianciano auhinna)
 "La controfigura", 1968 (võitis Viareggio auhinna)
 "Il dissenso", 1969
 "Dalla donna alla luna", 1972
 "L'uomo che mangia Il leone", 1974
 "Due senza", 1979
 "Questa Roma", 1981
 "Il viaggiatore", 1984
 "Abitare altrove", 1986

 Esseistika 
 "Il dito puntato", 1967
 "Profili al tratto", 2003

Eesti keeles on ilmunud tema jutustus "Me olime sõbrad" (tõlkinud Anne Kalling, Looming 6, 2000, lk 841–848).

Välislingid

Kategooria:Itaalia kirjanikud
Kategooria:Itaalia ajakirjanikud
Kategooria:Tõlkijad
Kategooria:Sündinud 1906
Kategooria:Surnud 1993