Protoplanetaarne ketas

Protoplanetaarne ehk planeeditekke ketas on gaasist ja kosmilisest tolmust koosnev ketas, mis tiirleb ümber äsja tekkinud ehk eel-peajada tähe. Kettas kasvavad tolmuosakesed sentimeetri suurusteks kivikesteks, millest aegamööda tekivad planeedid. Ketaste mõõtmed ulatuvad mitmekümnest kuni 1000 astronoomilise ühikuni (aü) (1012–1014 m). Protoplanetaarsed kettad hajuvad laiali, kui nende materjalist on moodustunud planeedid ja nende materjal on tähekiirguse tõttu aurustunud.

Moodustumine

Tähed moodustuvad molekulipilvedest, mis koosnevad peamiselt molekulaarsest vesinikust ja laiuvad tähtedevahelises keskkonnas. Erinevad häiritused, nt lööklained supernoova plahvatusest, võivad põhjustada pilve gravitatsioonilise kokkuvarisemise. Pilv jaguneb kokkuvarisemise tagajärjel väiksemateks ja tihedamateks piirkondadeks. Gaas tõmbub gravitatsiooniliselt seni kokku kuni pilve südamikus tekib prototäht. Prototähe tekkest jääb järgi aine, mis ümbritseb tähte pöörleva kettana; kui pilv aina kokku tõmbub, väheneb selle raadius ja impulsimomendi jäävuse seaduse kohaselt suureneb pöörlemiskiirus, mis põhjustab pilve lamenemise.

Protoplanetaarsete ketaste raadiused on kuni 1000 aü (võrdluseks Pluuto kaugus Päikesest on u 40 aü) ja temperatuur nende sisemistes osades küündib üle 1000 K. Ketta eluead ulatuvad 1 miljonist kuni >30 miljoni aastani ning on <1 mln a, kui kettad on massiivsete tähtede poolt kiiritatud.

Meie galaktikas on paljude noorte tähtede ümber täheldatud protoplanetaarseid kettaid; nii Maale lähimates tähetekkepiirkondades nagu Sõnni tähtkujus asuv Sõnni molekulipilv (kaugus 430 valgusaastat) kui ka pisut kaugemal Orioni tähtkujus (~1340 valgusaastat), kõige arvukamalt Orioni udus. Noore tähe PDS 70 (Kentauri tähtkuju) ümber on ketas, milles avastati kaks tekkejärgus olevat eksoplaneeti PDS 70b and PDS 70c. PDS 70b on esimene protoplaneet, mille olemasolu kinnitati otsese pildistamise (ingl direct imaging) abil.

 Galerii 

 Viited 

Kategooria:Astronoomia