40. merejalaväebrigaad

40. üksik kaardiväe merejalaväebrigaad (vene k. 40-я отдельная гвардейская Краснодарско-Харбинская дважды Краснознамённая бригада морской пехоты) on Venemaa merejalaväeüksus. See baseerub Petropavlovsk-Kamtšatski linnas Kamtšatka krais ja kuulub Vaikse ookeani laevastiku koosseisu.

Ajalugu
Brigaadil on Venemaa merejalaväe kontekstis märkimisväärselt pikk ajalugu, sest see pärineb 1918. aastal moodustatud Punaarmee diviisist, mis sai tuntuks 22. laskurdiviisina. Diviis moodustati esmakordselt 22. septembril 1918 2. jalaväediviisina.22-я Краснодарская стрелковая дивизия — страница клуба «Память» Воронежского госуниверситета  Selle aluseks olid Nikolajevski (Volga piirkonnas), Novouzenski (Samara kubermangus) ja Malousenski Volosti (Samara kubermangus) sissirühmad ning kaks vabatahtlikku tööliste üksust, Balašovist ja Penzast (mõlemad Volga piirkonnas).

Alates 2. oktoobrist 1918 kandis see nime Nikolajevski jalaväediviis, alates 24. novembrist 1918 30. Nikolajevski Nõukogude jalaväediviis ja alates 13. jaanuarist 1919 Nikolajevski jalaväediviis. Pärast eelnevaid ümbernimetamisi nimetati see 25. märtsil 1919 22. laskurdiviisiks. Aastatel 1918–1919 kuulus see Punaarmee idarinde 4. armee koosseisu. Alates 20. aprillist kuni 11. juulini 1919 kaitsesid diviisi väed 80 päeva jooksul Uralski linna Uurali kasakate armee vastu.

Pärast Vene kodusõja lõppu paigutati diviis Krasnodari. Sõjaliste teenete eest 21. veebruaril 1931. aastal anti diviisile Punalipu orden. 1937. aastal paigutati diviis ümber Kaug-Itta, kus see osales piirikonfliktis jaapanlastega. 1938–1939 võttis diviis osa Halhõn goli ja Khasani järve lahingutes.

Teine maailmasõda
Operatsioon Barbarossa alguses 1941. aasta juunis asus 22. laskurdiviis Kaug-Idas. See ei osalenud lahingutes Saksamaaga, kuid aastatel 1941–1943 saatis diviis 6086 sõdurit läänerindele. 1945. aasta mais sai 22. laskurdiviisist 1. Punalipuarmee osa. See nägi aktiivset teenistust Nõukogude Liidu sissetungi ajal Mandžuuriasse.

Hilisem tegevus
1945. aasta lõpus sai 22. laskurdiviis osaks 137. laskurkorpusest Kamtšatkal. See nimetati 1957. aastal ümber 22. laskurdiviisist 22. motolaskurdiviisiks, mis kuulus 43. armeekorpusse.Feskov et al 2013, pp. 597–598 1980. aastal sai see osaks uuest 25. armeekorpusest.Feskov et al 2013, pp. 596597

Kuni 1. juunini 2002 kandis ta nimetust 22. motolaskurdiviis. Seejärel sai sellest 40. iseseisev motoriseeritud laskurbrigaad. Septembris 2007 sai sellest 40. üksik Krasnodar-Harbini kahe punalipu merejalaväebrigaad.4, 2009 Moscow Defense Brief, p.17, citing https://web.archive.org/web/20120804121827/http://www.ryadovoy.ru/forum/index.php/topic,86.21.html. See olukord kestis kuni 2009. aasta märtsini, mil sellest sai 3. merejalaväerügement. 2013. aastal nimetati rügement uuesti 40. merejalaväebrigaadiks.

Vene-Ukraina sõda
pisi|40. merejalaväebrigaadi õhudessantpataljoni harjutus
Brigaadi üksused osalesid Venemaa sissetungis Ukrainasse. 25. veebruaril 2022 tuvastati, et Hostomelis tegutses brigaadi tankikompanii, mida juhtis Ruslan Kurbanov.Ярость Ареса: как «древнегреческий» танк громит боевиков на полях сражений СВО  // tvzvezda.ru, 09.12.2022 19. märtsil 2022 raporteeriti, et brigaad viidi Valgevenesse, et täiendada Venemaa kaotusi pärast esialgseid lahinguid Kiievi ümbruses. Aprilli alguses lähetati Mariupoli lahingu ajal üks pataljoni taktikaline grupp 40. ja üks 336. merejalaväebrigaadist, et asendada 810. merejalaväebrigaadi kaotusi. 19. maiks 2022 oli brigaad aktiivses lahingutegevuses Ukrainas. 2022. aasta juuni lõpuks oli avatud allikate ja ajakirjandusväljaannete põhjal teada vähemalt 30 sissetungi käigus hukkunud brigaadi sõjaväelase nimed.

Veebruaris 2023 osales brigaad koos 155. merejalaväebrigaadiga rünnakus Ukraina relvajõudude 72. brigaadi positsioonidele Vuhledari lähedal. Ukraina sõjaväelaste sõnul kujunes seal toimunust „sõja suurim tankilahing“. Lahingute käigus säilitas 72. brigaad kontrolli linna üle ning põhjustas Venemaa mereväebrigaadidele ulatuslikke kaotusi. Visuaalselt kinnitatud andmetel kaotasid venelased kokku umbes 130 soomusmasinat, sealhulgas tanke, jalaväe lahingumasinaid ja muid soomusmasinaid, BBC andmetel kaotasid 155. ja 40. merejalaväebrigaad Vuhledari lahingute ajal vähemalt 2100 raskelt haavatud, hukkunud ja kadunud meest ehk 40% oma sõjaeelsest koosseisust.

Brigaad osales 2023. aasta Ukraina vastupealetungi ajal Urozhaine kaitses ja osales aktiivselt 2024. aasta Velyka Novosilka pealetungis, 20. juulil 2023. aastal anti brigaadile aunimetus „kaardivägi“. 29. novembril 2024 heiskasid 40. merejalaväebrigaadi üksused koos 37. motoriseeritud laskurbrigaadiga Rozdolne keskel Vene lipu ja võtsid asula oma kontrolli alla. 2024. aasta lõpu seisuga võitleb enamus brigaadi üksustest Vuhledari ja Kurakhove lähistel, kuid vähemalt üks pataljon on suunatud Kurski oblastisse.

Viited


Carey Schofield, 'Inside the Soviet Army', Headline Book Publishing, 1991, 114, 120–121.

Kategooria:Vaikse ookeani laevastik
Kategooria:Venemaa merevägi
Kategooria:Venemaa relvajõud