Ülo Laaspere

Ülo Laaspere (24. veebruar 1929 Assamalla, Virumaa – 25. september 1986 Tallinn) oli eesti kergejõustiklane (sprinter).

 Elukäik 
Ülo Laaspere lõpetas 1948. aastal Rakvere Industriaaltehnikumi. Aastatel 1953–1958 töötas Laaspere Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) kehalise kasvatuse kateedri laborandina. Hiljem töötas ta Rahumäe kivitööstuses.

Sportimist alustas ta Johannes Altsoo juhendamisel ning saavutas juba keskkoolipäevil Nõukogude Liidu koolinoorte spartakiaadil 200 meetri jooksus medalikoha. 1953. aastal jätkas ta treeninguid Tallinnas Ruudi Toomsalu käe all.

Aastatel 1947–1958 võitis Ülo Laaspere Eesti meistrivõistlustel mitmeid medaleid:Sport24.ee Ülo Laaspere sporditulemused

 100–400 m jooksudes: 3 kuldmedalit, 3 hõbemedalit ja 3 pronksmedalit.
 teatejooksudes (4 × 100 m ja 4 × 400 m): tuli 9 korral Eesti meistriks.

Ta püstitas kokku kolm Eesti rekordit:

 200 meetri jooks: 21,8 (1956)
 400 meetri jooks: 49,8 (1954) ja 49,6 (1955)

Lisaks oli Laaspere viiel korral 4 × 100 m ja 4 × 400 m teatejooksu Eesti rekordi püstitajate hulgas. Tema isiklik rekord 100 meetri jooksus oli 10,7 (1957), mis kordas Eesti rekordit. Laaspere esindas Eestit rahvusvaheliselt 18 korral.

Ülo Laaspere kuulus Rakvere Dünamo ja Kiviõli Kalevi spordiklubidesse.

 Isiklikku 
Tema vend Heino Laaspere (sündinud 1930) tuli aastatel 1950, 1951 ja 1955 Eesti meistriks riistvõimlemises.

Viited

Kategooria:Eesti sprinterid
Kategooria:Hageri kalmistule maetud
Kategooria:Sündinud 1929
Kategooria:Surnud 1986