Hääldusfoneetika

Hääldusfoneetika ehk artikulatoorne foneetika on foneetika haru, mis uurib kõneorganite tööd kõne moodustamisel.

 Kõneorganid 
Kõneorgan on kõne tekitamisel osalev elund.

Kõneorganid jaotatakse ülesande põhjal respiratoorseks süsteemiks, fonatoorseks süsteemiks ja artikulatoorseks süsteemiks .

 Respiratoorne süsteem 
Respiratoorse süsteemi moodustavad hingamiselundid.

Hingamisel eristatakse sissehingamist (inspiratsiooni) ja väljahingamist (ekspiratsiooni) ning kõnelemiseks kasutatakse peamiselt seda õhuvoolu, mis kopsudest väljub. Sellist kõne nimetatakse egresiivseks kõneks ehk väljahingamiskõneks. 

Sissehingatava õhuga kõnelemist nimetatakse sissehingamis- ehk ingressiivseks kõneks, mida esineb mõnes Lääne-Aafrika keeles.

Respiratoorsesse süsteemi kuuluvad:
 hingetoru (trachea),
 kopsutorud (bronchi),
 kopsud (pulmones),
 rindkere (thorax),
 vahelihas (diaphragma). 

 Fonatoorne süsteem 
Fonatoorse süsteemi moodustab kõri.

Kõri koosneb sõrmuskõhrest, kilpkõhrest, pilkkõhrest, lihas- ja häälejätkest, häälekurdudest ehk häälepaeltest, keeleluust ja kõripealisest. 

 Artikulatoorne süsteem 
Artikulatoorne süsteem koosneb häälepaeltest ülalpool asetsevatest resonantsõõntest, neid piiravatest elunditest ja häälduselunditest ehk artikulaatoritest.

Resonantsõõned moodustavad kõnetrakti, mis koosneb kõrivatsakesest, kõriesikust, keele-kõripealise orukestest, neeluõõnest (kõri-, suu- ja ninaneel), suuõõnest, ninaõõnest ja huulteavast. 

 Kõnetraktist õhuvoolu liikumise alusel jaotatakse häälikuid kolmeks: 
 oraalid – õhuvool väljub ainult läbi huulteava (kõik eesti vokaalid ja konsonandid v.a nasaalid),
 nasaalid – õhuvool väljub ainult ninast,
 oronasaalid – õhk väljub nii suust kui ka ninast (nasaleeritud vokaalid). 

Artikulaatorid on kõnetrakti osad, millega moodustatakse häälikuid. Artikulaatorid piiravad ja muudavad kõnetrakti kuju ja ruumala.

 Artikulaatorid on 
 keel,
 huuled,
 pehme suulagi,
 kurgunibu,
 neelu tagasein,
 kõri. 

Artikulatoorsesse süsteemi kuuluvad ka hambad, igemed, hambasombud, kõva suulagi ja ninaõõne seinad – neid nimetatakse passiivseteks elunditeks ning on artikulaatori liikumisele orientiiriks .

 Vokaalid 
Vokaalid ehk täishäälikud on häälikud, mille moodustamisel on kõnetrakt avatud ning õhul ja häälel on võimalik takistuseta väljuda .
pisi|Eesti artikulatoorne vokaalidiagramm
Eesti keele 9 vokaalfoneemi on  /i ü u e ö õ o ä a/, mille hääldust märgitakse IPA tähestikus [i y u e ø ɯ/ɤ o æ ɑ].

 Vokaalide liigitus keeleselja tõusu kõige kõrgema punkti järgi: 

 eesvokaalideks [i y e ø æ],
 tagavokaalideks [u (ɯ)/ɤ o ɑ].

 Vokaalide liigitus keeleselja tõusuastme järgi: 

 kõrged vokaalid [i y (ɯ) u] – keeletõus on kõrge,
 keskkõrged vokaalid [e ø ɤ o],
 madalad vokaalid [æ ɑ] – keeletõus on madal.

Lisaks jagatakse vokaalid veel labiaal- ja illabiaalvokaalideks:

 labiaalsete vokaalid [y ø u o] – hääldamisel on huuled ümardatud,
 illabiaalsete vokaalid [i e (ɯ)/ɤ æ ɑ] – hääldamisel huuli ei ümardata.

 Konsonandid 
Konsonandid ehk kaashäälikuid on häälikud, mida hääldades tekib õhuvoolule ette takistus.

Eesti keele 17 konsonantfoneemi on /k p t t’ s ś š h f v m n ń r l l’ j/, mille hääldust märgitakse IPA tähestikus [k, p, t, tj, s, sj, ʃ, h, f, v, m, n, nj, r, l, lj, j].

 Liigitus häälduskoha ehk aktiivse artikulaatori järgi: 

 bilabiaalid ehk huulhäälikud (p m),
 labiodentaalid ehk huulhammashäälikud (f v),
 alveolaarid ehk somphäälikud (t n r s l),
 palataliseeritud ehk peenendatud alveolaarid (tj nj sj lj),
 postalveolaar ehk hambasompude tagune häälik (š),
 palataal ehk kõvasuulaehäälik (j),
 velaar ehk pehmesuulaehäälik (k)
 larüngaal ehk kõrihäälik (h)

 Liigitus hääldusviisi järgi: 

 klusiilid (k p t tj) – hääldamisel on õhuvool suletud,
 nasaalid (m n nj) – õhk pääseb voolama vabalt vaid nina kaudu,
 tremulant (r) – hääldamisel vaheldub õhuvoolu tekkinud sulu laius,
 lateraalid (l lj) – õhk pääseb läbi vaid üle allalastud keelekülgede,
 poolvokaalid (j, (ɯ)) – õhk liigub suu keskelt,
 frikatiivid (sibilandid ehk sisihäälikud (s sj š) ja spirandid ehk piluhäälikud ( h f v)) – Hääldamisel moodustatakse õhuvoolu ahtus ning läbiv õhk tekitab kõnetrakti turbulentsi.

 Hääldusviisi järgi: 
 obstruendid – klusiilid ja frikatiivid,
 resonandid – nasaalid, liikvidad (lateraalid ja tremulandid) ja poolvokaalid.

 Liigitus fonatsiooni ehk helilisuse järgi: 
 helilised konsonandid m, n, l, r, v, j, nj, lj
 helitud konsonandid k, p, t, tj, f, h, s, š, sj.

Viited

Kategooria:Foneetika