Nikolai Pavlovitš Ignatjev

Krahv Nikolai Pavlovitš Ignatjev (vene keeles Граф Никола́й Па́влович Игна́тьев; 29. jaanuar (vkj 17. jaanuar) 1832 – 3. juuli (vkj 20. juuni) 1908) oli Venemaa poliitik ja diplomaat. 

Ta oli tuntud oma agressiivse ekspansioonipoliitika ja Vene imperialismi poolest. 1860. aastal tagas ta Venemaale Hiinalt Pekingi konventsiooniga suured maavaldused.John L. Evans, Russian Expansion on the Amur, 1848-1860: the Push to the Pacific (Edwin Mellen Press, 1999).  

Suursaadikuna Osmanite Riigis õhutas ta Balkani poolsaarel panslavismi ja ülestõuse Osmanite vastu ning oli osaliselt vastutav 1876. aasta aprilliülestõusu eest. 1877. aastal veenis ta Venemaa valitsust kuulutama Türgile sõda ning aasta hiljem osales San Stefano lepingu läbirääkimistel, millega kasvas Vene mõju Balkani poolsaarel, kuni Suurbritannia ja Austria-Ungari sekkumise tõttu lepingut muuta tuli. Aastatel 1881–1882 oli ta Venemaa siseminister, tema poliitika oli ülikonservatiivne ja -rahvuslik.

Viited

Kirjandus


Kategooria:Venemaa keisririigi siseministrid
Kategooria:Venemaa keisririigi diplomaadid
Kategooria:Püha Andreas Esmakutsutu ordeni kavalerid
Kategooria:Püha Vladimiri I klassi ordeni kavalerid
Kategooria:Püha Vladimiri II klassi ordeni kavalerid
Kategooria:Püha Vladimiri III klassi ordeni kavalerid
Kategooria:Püha Vladimiri IV klassi ordeni kavalerid
Kategooria:Auleegioni suurohvitserid
Kategooria:Sündinud 1832
Kategooria:Surnud 1908