Enesekindlus

Enesekindlus on selline pikaajaline emotsioon, kus inimene usub iseendasse ja oma võimetesse. Ta on kindel oma arvamustes ja tulevikku suunatud otsustes ja teistel on keeruline tema arvamust muuta. Enesekindel inimene oskab ennast väljendada, oma õiguste eest seista ja ei karda võtta vastu uusi väljakutseid.

Enesekindlus võib kaasa aidata ka sellele, et enesekindlalt väljaöeldud ideed saavad teoks, ja ebakindlalt väljendatud ideed kukuvad läbi ning edu ei saavutata mitte tänu võimetele või oskustele, vaid tänu enesekindlusele.

Ajalugu 
1890. aastal kirjutas filosoof William James oma raamatus "Psühholoogia põhimõtted", et kui inimene teab ja usub, milline on tema vajaduste piir, siis sinnamaani saavad tema vajadused ka täidetud. Esimese maailmasõja ajal leidsid psühholoogid, et enesekindlusest on abi närvipinge vähendamisel ja hirmu leevendamisel. Nad leidsid, et need sõdurid, kellel on tugev ja tervislik keha, neil on ka suurem enesekindlus. Suure depressiooni ajal kirjutasid teadlased Philip Eisenberg and Paul Lazarsfeld, et äkiline negatiivne muutus, eriti töö kaotamine, võib vähendada enesekindlust ja töötu inimene süüdistab töö kaotamises iseennast. Mida kauem on inimene töötu, seda apaatsemaks ta muutub ja seda väiksem on ta enesekindlus.  1943. aastal väitis Ameerika psühholoog Abraham Maslow, et enesekindlust saab saavutada alles pärast põhiliste füsioloogiliste-, turvalisuse- ja armastuse vajaduste rahuldamist.  

Viited

Kategooria:Emotsioon
Kategooria:Psühholoogia