Tiibet (1912–1951)

Tiibet oli de facto iseseisev riik Ida-Aasias, mis kestis Qingi dünastia kokkuvarisemisest 1912. aastal kuni selle annekteerimiseni Hiina Rahvavabariigi poolt 1951. aastal.

Kuigi Tiibet oli sajandeid olnud Hiina süseräänsuse all, suutis Tiibet Hiina sisekonfliktide tõttu selle aja jooksul Hiina süseräänsusest täielikult lahti saada ilma et teda oleks rahvusvaheliselt tunnustatud iseseisva riigina.

Hiina Rahvavabariik okupeeris Tiibeti 1950. aasta oktoobris, mida pool aastat hiljem kinnitas leping "17-punktiline Tiibeti rahumeelse vabastamise programm", mis viis riigi annekteerimiseni Hiina Rahvavabariigi koosseisu. Pärast 1959. aasta ebaõnnestunud ülestõusu põgenes Tiibeti valitseja ja vaimne juht XIV dalai-laama koos oma toetajatega Indiasse Dharamsalasse, kus loodi Tiibeti eksiilvalitsus. 1965. aastal moodustas Hiina Tiibeti aladest umbes poole hõlmava Tiibeti autonoomse piirkonna. 

Kategooria:Hiina ajaloolised riigid