Üleminekustiil

Üleminekustiil (saksa keeles Übergangsstil, Rheinischer Übergangsstil) arhitektuuris on saksakeelses kunstiajalookirjutuses 19. sajandi keskpaigas kasutusele võetud varagooti arhitektuuri kohta käiv mõiste, mis pidi kirjeldama teatud piirkondade ehituspraktikate ja -stiili järkjärgulist romaanikalt gootikale üleminekutÜbergang / Stil. - Europäisches Romanik Zentrum.

 Kasutamine 
Mõistet on varem kasutatud ka Eesti kohta käivas saksakeelses (nt Wilhelm Neumanni teoses "Grundriss..."Grundriss einer Geschichte der bildenden Künste und Kunstgewerbes des Liv-, Est- und Kurlands /.../ von W. Neumann. Reval, 1887) ja Eesti kunstiajalookirjanduses A. Vaga. Eesti kunsti ajalugu. Eesti Kirjanduse Selts, 1932J. Vasar. Keskaegsest Eesti kunsti ajaloost. - Eesti Kirjandus No 12, 1932S. Karling. Zur Baugeschichte der Domkirche zu Tallinn. - Õpetatud Eesti Seltsi toimetised XXX ning populariseerivates käsitlustesÜks ebaõnnestunud teos. Eesti Ev Lut. kirikud. - Kunst ja Kirjandus, 12. märts 1939. Sõna "üleminekustiil" esineb üksikjuhtudel veel ka mõningates 21. sajandil välja antud kunstiajalooraamatutes H. Treier, S. Abiline. Kunstiajalugu esiajast realismini. Maurus, 2020, ent mitte enam piiritletud stiilinimetusena, vaid uuemal ajal on sõnale "üleminek" antud pigem üldmõisteline ajale viitav tähendus (nt "romaanikalt gootikale ülemineku periood" vm).

Tänapäeva kunstiteaduses peetakse nimetust pigem problemaatiliseks ning tehakse katseid selle hõlmatava sisu uuesti defineerimiseks.

 Viited 

 Kirjandus 
 M. Müller. Der „Übergangsstil“ als dialektische Form. Revision eines kunsthistorischen Terminus am Beispiel der mittelrheinischen Sakralarchitektur um 1200. - Gotische Architektur am Mittelrhein. De Gruyter, 2020

Kategooria:Arhitektuur