Kuveidi põhiseadus

Kuveidi põhiseadus (araabia keeles الدستور الكويتي, ad-distūr al-Kuwayti) on Kuveidis kehtiv põhiseadus. Selle pani aastatel 1961–1962 kokku põhiseaduslik konvent ning see jõustus emiiri ja relvajõudude ülemjuhataja Abdullah Al-Salim Al-Sabahi allkirjaga 11. novembril 1962.

Lugu
Kuveit iseseisvus juunis 1961 ning samal aastal teatas emiir Amir Abdullah Al-Salim Al-Sabah plaanist vastu võtta põhiseadus. Detsembris 1961 toimusid asutava kogu ehk põhiseadusliku konvendi valimised ning 11. novembril 1962 võeti põhiseadus, ametlikult "Seadus number 1", vastu. Kuigi põhiseaduse kehtimine on pärast seda kaks korda katkestatud, on see endiselt Kuveidi Riigi toimimise alusdokument.

Ajatelg
 19. juuni 1961 – iseseisvus
 21. juuni 1961 – Kuveit taotles Araabia Liiga liikmesust
 25. juuni 1961 – Iraagi peaminister Qasim teatas, et Kuveit peaks kuuluma Iraagile
 30. juuni 1961 – Kuveit taotles ÜRO liikmesust
 1. juuli 1961 – Kuveiti jõudsid Briti sõdurid
 4. juuli 1961 – Araabia Liigas arutleti, kas uute liikmesriikide (mh Kuveidi) vastuvõtmisest piisab häälte enamusest või on vaja ühehäälsust
 7. juuli 1961 – Nõukogude Liit vetostas Suurbritannia ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni, millega taheti kutsuda üles "austama" Kuveidi sõltumatust
 10.–26. juuli 1961:
 Kuveidi kõrge delegatsioon külastas Egiptust; Egiptuse president Nasser lubab Briti väed asendada araabia koalitsioonivägedega
 Delegatsioon külastas ka Saudi Araabiat, Sudaani, Liibüat, Tuneesiat, Marokot, Jordaaniat ja Liibanoni
 20. juuli 1961 – Kuveit võeti Araabia Liigasse, Iraagi esindajad lahkuvad protesti märgiks saalist
 21. juuli 1961 – Araabia Liiga alustas Kuveiti vägede saatmiseks ettevalmistusi
 26. august 1961 – emiir Abdullah Al-Salim Al-Sabah pani kokku komitee, mis hakkab ette valmistama põhiseadusliku konvendi valimisteks vajalikku seaduseelnõu
 6. september 1961 – võeti vastu valimisseadus
 10. september 1961 – Kuveiti hakkasid saabuma Araabia Liiga väed Saudi Araabiast, Ühinenud Araabia Vabariigist, Jordaaniast, Sudaanist ja Tuneesiast
 10. oktoober 1961 – Briti väed lahkusid Kuveidist
 30. november 1961 – Kuveit taotles taas ÜRO liikmesust ning Nõukogude Liit vetostas selle uuesti
 30. detsember 1961 – toimusid põhiseadusliku konvendi valimised
 20. jaanuar 1962 – toimus põhiseadusliku konvendi esimene istung
 27. märts 1962 – asevälisministriks saihäälekas araabia rahvuslane Jasim Al-Qatami
 11. november 1962 – põhiseadus võeti vastu
 23. jaanuar 1963 – toimusid esimesed parlamendivalimised
 9. veebruar 1963 – Iraagi president Qasim kukutati ja tapeti
 14. mai 1963 – Kuveit sai ÜRO liikmeks
 4. oktoober 1963 – Iraagi valitsus tunnustas Kuveidi iseseisvust
 12. oktoober 1963 – Kuveit andis Iraagile 30 miljoni Briti naela suuruse laenu

Ülevaade ja valitsuse töö korraldus
Kuveidi põhiseadus koosneb 183 artiklist, mis on jaotatud viide peatükki:
 Riik ja valitsemissüsteem
 Kuveidi ühiskonna põhilised osad
 Avalikud õigused ja kohustused
 Võimud
 Üld- ja üleminekusätted

Põhiseaduse järgi on Kuveit "päriliku võimuga emiraat, kus võimu pärivad lahkunud Mubarak Al-Sabahi järeltulijad". Sama klausliga on kodifitseeritud aastast 1915 kehtinud tava, et võim vahetub Mubaraki kahe poja, Jaberi ja Salimi liinide vahel.

Kuveidi põhiseadus põhineb teoreetiliselt kaasaegse kodanikuühiskonna demokraatlikel põhimõtetel ja selles on de jure nii presidentaalse kui parlamentaarse süsteemi tunnuseid. Põhiseaduse aluspõhimõtted on riigi sõltumatus, kodanike vabadus ning võrdusus seaduse ees. Kuigi emiiri võim on väga laiade piiridega, on põhiseaduse järgi ka kodanikel teatud kaasatus. Artikkel 6 sõnastab valitsemissüsteemi – "demokraatlik, kõikide võimude alge on rahvas". Artiklites 79–122 on sätestatud Rahvusassamblee töö.

Riigipea ja relvajõudude ülemjuhataja on emiir, kes koos valitsusega täidab täidesaatva võimu funktsiooni. Emiir on koos Rahvusassambleega ka seadusandliku võimu juures. Emiir võib parlamendi laiali saata ning tavaliselt toimuvad kahe kuu jooksul alates sellest uued valimised. Põhiseadus algab deklaratsiooniga, et Kuveit on iseseisev ja sõltumatu Araabia riik ning kuveitlased on osa araabia rahvast. Riigiusk on islam ning šariaat on põhiline seadusandluse allikas. Viimane on tekitanud vaidlusi, islamistlikumad poliitikud on kutsunud üles muutma šariaati ainsaks seadusandluse allikaks.

Põhiõigused ja -kohustused
Põhiseadusega on kaitstud paljud põhiõigused, nagu üldine vabadusõigus, võrduspõhiõigus, mõtte- ja väljendusvabadus ning ajakirjandusvabadus. Kodud on puutumatud, Kuveidi kodanikke ei tohi piinata ega riigist välja saata, kehtib süütuse presumptsioon. Tagatud on ka vabadus moodustada ühendusi ja ametiühinguid. Põhiseadusega on sätestatud ka kohtuvõimu sõltumatus ning kõrgeimaks kohtuks kohtusüsteemi ülemnõukogu.

Põhiseaduses on paika pandud ka paljud sotsiaalõigused, millel põhineb Kuveidi ulatuslik heaolusüsteem. Riik on kohustatud hoolt kandma noorte, vanade, haigete ning invaliidide eest. Riik peab tagama haridus- ja tervishoiusüsteemi. Põhiseadus näeb ette riigi kaasamise majandusse niivõrd, kuivõrd need kohustused seda nõuavad.

Artiklid 16–19 kaitsevad eraomandit, öeldes, et "eraomand on puutumatu" ja "pärimine on islami šariaadiga reguleeritud õigus". Artikkel 20 sätestab, et "rahvamajandus põhineb sotsiaalsel õiglusel. See põhineb avaliku ja erategevuse õiglasel koostööl. Selle eesmärk on majandusareng, tootlikkuse tõstmine, elatustaseme tõstmine ja kodanike heaolu saavutamine." Kodaniku kohustuste hulka kuulub osalemine riigikaitses, avaliku korra järgimine ja avaliku moraali austamine ning maksude tasumine.

Põhiseaduse kehtimise peatamine aastatel 1976 ja 1986
Kuveidi põhiseaduse kehtimine on peatatud kahel korral: 1976. ja 1986. aastal

Augustis 1976 muutus Rahvusassamblee opositsioon emiir Şabāḩ III as-Sālim aş-Şabāḩi arvates liiga häälekaks ning ta peatas nelja põhiseaduse artikli kehtimise. Peatatud artiklid puudutasid poliitilisi- ja kodanikuõigusi, ajakirjandusvabadust ja parlamendi laialisaatmist ning Rahvusassamblee tööd.

1982. aastal tegi valitsus 16 põhiseaduse muutmise ettepanekut, muuhulgas taheti emiirile anda voli kehtestada sõjaseisukord pikemaks ajaks, suurendada parlamendikohtade arvu ning pikendada parlamendi ametiaega. Mais 1983 võeti need ettepanekud tagasi, kuid debatid põhiseaduse muutmise vajalikkuse üle jätkusid.

1986. aastal peatati põhiseaduse kehtimine ja parlamendi töö taas. Nagu ka 1976. aastal oli rahvas sellele suuresti vastu ning 1989.–1990. aastal tegutsenud demokraatiameelne liikumine Põhiseadusliikumine sai nime tahtest taastada põhiseaduse kehtimine. Opositsioon muutus häälekamas pärast Iraagi okupatsiooni lõppu aastal 1991.

1992. aastal tühistati paljud piirangud ajakirjandusele. Pärast oktoobris 1992 toimunud valimisi kasutas Rahvusassamblee oma õigust üle vaadata kõik parlamendi tööseisaku ajal antud emiiri dekreedid.

Viited

Välislingid
Kuveidi põhiseadus (araabia keeles)

Kategooria:Kuveit
Kategooria:Põhiseadused