Jõulukass

Jõulukass (islandi keeles Jólakötturinn, samuti ) on Islandi jõulufolkloorist pärit hiiglaslik tige kass, kes väidetavalt luurab jõuluajal ringi ja sööb inimesi, kes ei hangi enne jõululaupäeva uusi rõivaid. Loo teistes versioonides sööb kass lihtsalt uute riieteta inimeste toitu.  on tihedalt seotud teiste Islandi folkloori tegelastega, keda peetakse koll  ja tema poegade, jõulumeeste lemmikloomaks.

 Ajalugu 

 Algupära 
Jõulukassi esimene kindel mainimine pärineb 1862. aasta folkloorikogust, mille autor on Jón Árnason: "". Teoses kirjeldati kassi kui kurja elukat, kes kas sööb ära need, kes jõuludeks uusi riideid ei saanud, või sõi ära nende "jõululisa" (taluelanikele antav lisatoiduportsjon). Jón ei maininud kummagi loo allikat.

Sellest ajast alates on loo päritolu kohta välja pakutud kaks hüpoteesi. Ühe puhul viitab folklorist Árni Björnsson Jóni joonealusele märkusele, mis kasutab kõnekujundit "kassi riietamiseks". Sellest joonealusest märkusest ja kirjalike allikate puudumisest jõulukassi kohta enne Jóni kirjutisi järeldas Árni, et see fraas oli allikas, millest Jón koletise lõi. Teises hüpoteesis seostab arheoloog Guðmundur Ólafsson jõulukassi erinevate olenditega, mis teiste Euroopa traditsioonide kohaselt saatsid Püha Nikolaust. Guðmundur märkis, et mis tahes tüüpi folkloori allikaid ajaloos on tavaliselt vähe, nii et jõulukassi puudutavate kirjalike allikate puudumine pole kuigi eriline.

Jõulukassi kasutati traditsiooniliselt ähvardusena ja stiimulina, et talutöötajad lõpetaksid sügisel kogutud villa töötlemise enne jõule. Töös osalenuid premeeriti uute riietega, kuid kes ei saanud töödega enne valmis, ei saanud midagi ja langesid seega jõulukassi saagiks.

 "Jõulud on ligi" 
Jõulukassi kinnistumine klassikalise Islandi jõulufolkloori osana toimus 1932. aastal, kui Jóhannes úr Kötlum avaldas oma luulekogu "Jólin koma" ("Jõulud on ligi"). Üks luuletusi kirjeldab i, mille keskmes on samanimeline inimsööjakoletis, millest sai hiljem Islandi jõulupidustuste ja -kaunistuste tavaline osa.

Kuigi luuletus ei seostanud i koletis , , või jõulumeestega, olid need olendid kogumiku teistes lugudes kirjeldatud. Seetõttu hakati neid hiljem omavahel seostama. 20. sajandi keskpaigaks peeti i juba  ning tema poegade lemmikloomaks. Mõnes hilisemas loos on  nii sõnakuulmatu, et ainult väikseim jõulumees  suudab teda ohjes hoida ja ta ratsutab kassi turjal maapiirkonnas ringi.

Ingibjörg Thorbergs komponeeris 1970. aastate paiku mitu laulu Jóhannese luuletuse põhjal, nende hulgas ka ühe jõulukassist.

 Tänapäevane populaarsus 
2008. aastal avaldas Islandi ingliskeelne väljaanne "The Reykjavík Grapevine" artikli jõulukassist; Seda on osaliselt seostatud kassi rahvusvahelise tuntusega, ja lugu ist avaldati ning laiendati edaspidi mitmetes teistes artiklites.

2018. aastal püstitas Reykjavíki linn 5 m kõrge raudskulptuuri jõulukassist pühadekaunistuseks linna keskväljakul.

2023. aasta detsembris linastus Islandis film jõulukassist pealkirjaga "Þið kannist við..." ("Kas tead...", inglise keelde tõlgitud kui "Krampuss", sõnamäng saksa jõuluolendist Krampus ja ingliskeelsest sõnast kiisu ehk pussycat).

 Vaata ka 
 Krampus
 Perchta

 Viited 

Kategooria:Üleloomulikud olendid
Kategooria:Islandi kultuur
Kategooria:Kass
Kategooria:Jõulud