Paunköide

Paunköide ehk kottköide ehk kukkurköideKunstileksikon. Eesti Klassikakirjastus, 2001, ka kukkurraamat on keskajal kasutusel olnud raamatuköite vorm: köidet kattev nahk oli ühes servas pikendatud ja sõlmeks kokku kurrutatud. Selle sõlme abil sai köidet riputada vööle nagu kukrut ja raamatut oli võimalik lugeda seda vöölt lahti võtmata.

 Ajaloost 
Paunköite kõrgaeg oli Saksamaal ja Madalmaades 14.–15. sajandil, vähesel määral valmistati neid veel ka 16. sajandil enne tüübi käibelt kadumist. Seda köitetüüpi on kujutatud paljudel sellest perioodist pärit tahvelmaalidel ja puuskulptuuridel, kuid paunköiteid endid on säilinud vähe.

Üht paunköidet, Magnus Erikssoni linnaõiguse koodeksit, säilitatakse ka Tallinna linnaarhiivisHaruldane paunköide. - Tallinna Linnaarhiiv.

 Eesti kunstis 
Niguliste kiriku peaaltaril kannavad paunköidet käes kaks puust nikerdatud pühakufiguuri: kesksest Maarja kroonimise stseenist paremal seisev Matteus ja oletatavasti püha Siimon parema sisetiiva ülemises reas. Paunköites raamatuga oli kujutatud ka Tartu Jaani kiriku krutsifiksigruppi kuulunud apostel Johannese skulptuur, mis 1941. aastani asus Riia Ajaloomuuseumis. V. Raam, Gooti puuskulptuur Eestis. Kunst, 1976

Paunköiteid teevad köitekunstnikud ka tänapäeval, näiteks Raivo Vahtra 2010. aastal paunköitesse köidetud piibel50 köidetud aastat. - EESTI KÖIDE / EstonianBinding's Blog, november 21, 2015.

 Pildid 

 Viited 

Kategooria:Raamatukunst
Kategooria:Köitmine