Enesemääratlus

Enesemääramine on inimese põhiõigus, kuid see on võimalik vaid siis, kui inimene on oma vaimses arengu jõudnud selleni, et ta suudab iseseisvalt orienteeruda ruumis ja ajas, määratleda enesele eesmärke ja leida selleks sobivaid eneseteostuse viise.
Richard M. Ryanin ja Edward L. Decin uurisid inimeste psühholoogilisi põhivajadusi, sisemist motivatsiooni ja väliseid heaolu rahuldamise viise ning sõnastasid enesemääratlemise teooria (ingl. self-determination theory). Selle teooria järgi on inimesel kolm põhivajadust:

1. Iseseisvus, mis tähendab vabadust ise otsustada, mida ta tahab teha, kusjuures teo motivatsioon sünnib inimese sisemisest eneseteostuse vajadusest, mitte välisest sunnist;

2. Võimekus, mis tähendab, et inimene suudab mõista tõusetunud probleemide olemust, leida lahendusi nendele ja neid realiseerida;

3. Sotsiaalsus,  mis tähendab võimet teha koostööd teiste inimestega, mõista nende vajadusi, suutlikust selgitada neile enda vajadusi ning valmidust teha järeleandmisi kokkuleppe saavutamiseks.

Inimese enesemääramise õigust võivad piirata pereliikmed, tööandjad, poliitikud seadusandlike sätetega ja ametnikud, kellel on seadustest tulenev õigus rakendada sunnivõimu. Ka avalik meedia võib oma kanalite kaudu pöörata ühiskonna tähelepanu konkreetsele isikule ning mõjutada tema käitumist nii, et isiku enesemääramise võimalused ahenevad oluliselt. Uue fenomenina on ilmunud sotsiaalmeedia kanalid, milles häbistatakse inimesi nende väliste tunnuste või käitumise tõttu ning äärmuslikel juhtudel kutsutakse neid üles enesehävituslikule tegevusele.

 Vaata ka 

 põhiõigused
 inimõigused

 Viited 

Kategooria:Psühholoogia
Kategooria:Inimõigused