Ripp-päis

Ripp-päisKunstiajaloo oskussõnastik. Tartu, 1927. on valdavalt gooti arhitektuuris kasutatud roide- või päiskivilahendus, mille puhul lae keskpunkt, näiteks päiskivi, asus võlvi lagipunktist märgatavalt madalamal. Rippuv päiskivi oli sageli punga- või nuiakujulineAbhängling. - Architektur-Lexikon.

 Näiteid 
Hispaania ja Portugali alade romaani portaalidel võis olla rippuv lukukivi, nii et portaali ülaosas moodustus kaks kaart.

Ripp-päise erivorm on Prantsusmaa, Saksamaa ja Kesk-Euroopa hilisgootikas kasutatud dekoratiivne n-ö kahekihiline võlv, kus rippuvale päiskivile või metallankruga ühendatud rippdetailile toetusid filigraanselt nikerdatud võlviroided ja moodustasid lae keskel lehterjalt rippuva, vahel ažuurse konstruktsiooni.

Puitkonstruktsioonis on ripp-päis rippsamba allosa, mis asub rippsambale toetuvate talade all. Sellist lahendust võib kohata eelkõige Inglismaa tuudorstiilis ehitistes.

Eesti gooti arhitektuuris ainuke rippuv päiskivi on Kihelkonna kiriku kooriruumi võlvisKirik. - Kihelkonna kogudus.

 Pildid 

 Viited 

Kategooria:Arhitektuur