Aed-leeklill

Aed-leeklill (Phlox paniculata) ehk floks on mitmeaastane taim, mis kuulub siniladvaliste sugukonda. Floks on pärit Ameerika Ühendriikide ida- ja keskosast. Taime kasvatatakse laialdaselt parasvöötme piirkondades ilutaimena ja ta on muutunud metsistunuks teistes piirkondades. Aed-leeklill, mille botaaniline nimetus on Phlox, on saanud oma nime Kreeka sõnast phlox, mis tähendab “leeki”. See peegeldab taimede õite silmapaistvat ja leegitsevat värvust. Taim meelitab ligi nii liblikaid, mesilasi kui ka koolibrisid.

 Kirjeldus 
Aed-leeklill on püstine rohttaim, mis kasvab kuni 120 cm kõrguseks. Elliptilised kuni munajassüstjad lehed on varrel vastakuti, kuid ülemised varrelehed on paigutatud vahelduvalt ja on kuni 2,5 cm läbimõõduga. Õied on 1,5–2,5 cm läbimõõduga, tihti tugevalt lõhnavad ja olenevalt sordist õitsevad kevadest kuni külmadeni. Õied on koondunud pikkade ja jäikade varte tippudesse. Rikkalik värvivalik algab valgest ja lõppeb lillade toonidega. 
alt=Aed-leeklille leht|vasakul|pisi|323x323px|Aed-leeklille leht

 Levik 
Aed-leeklill kasvab looduslikult osades Ameerika Ühendriikide kesk- ja idapiirkondades. Seda leidub sisse toodud liigina ka teistes Ameerika Ühendriikide osades, Kanadas, Euroopas ja Aasias. Looduslikus levilas kasvab aed-leeklill jõekallastel ja niisketes metsa piirkondades.

 Kasvatamine 
alt=Aed-leeklille seemik|pisi|Aed-leeklille seemik
Aed-leeklille kasvatatakse suvel taime efektselt lõhnavate õite pärast. Floks vajab tuulte eest varjatud ja poolvarjulist viljaka niiske pinnasega kasvukohta. Taimi paljutatakse sügisel jagamisega, juurepistikuga või kevadel põhipistikutega. 

Aed-leeklill on suurepärane lõikelilli. Kuumades ja kuivades piirkondades on nad jahukaste suhtes tundlikud ja kahjustatud varred tuleb kohe eemaldada. 

 Kasutus 
Aed-leeklille lehe ekstrakti on kasutatud meditsiinis kõhulahtistina ja paisete raviks. Tai meditsiinis on taime värskeid lehti kasutatud leevendamaks nohu, köha ja kurguvalu.

 Viited 

Kategooria:Siniladvalised