Banine

Umm El-Banu Äsâdullajeva (18. detsember 1905 – 23. oktoober 1992) oli Aserbaidžaani päritolu prantsuse kirjanik, kes kirjutas kirjanikunime Banine all.Банин Асадуллаева "Кавказские дни"

Biograafia
Ta oli Aserbaidžaani miljonäri Musa Nagijevi lapselaps ning Aserbaidžaani ärimehe ja poliitiku Mirza Äsâdullajevi tütar.

Banine emigreerus 1923. aastal Prantsusmaale oma isa, endise Aserbaidžaani Demokraatliku Vabariigi valitsuse ministri (detsember 1918 – aprill 1920) järel. Ta kolis Istanbuli, kus hülgas oma mehe, kellega ta oli 15-aastaselt sunnitud abielluma, ja põgenes seejärel Pariisi. Seal julgustasid tema kirjanduslikud tuttavad, sealhulgas Henry de Montherlant, Nikos Kazantzakis ja André Malraux, teda kirjandust avaldama. Banine pühendas oma hilisema elu Aserbaidžaani ajaloo ja kultuuri tutvustamisele Prantsusmaal ja Euroopas. Tema kuulsaimad kirjutised on Päevad Kaukaasias ja Pariisi päevad.

Banine, kes oli saksa kirjaniku Ernst Jüngeri ja venelase Ivan Bunini sõber, räägib oma raamatutes roomakatoliiklusse pöördumisest.

Banine avaldas mitmeid artikleid olukorra kohta Aserbaidžaanis. Ta suri 1992. aasta oktoobris. Tema järelehüüe ajalehes Le Figaro nimetas teda "üheks nendest La vie romanesque'i tegelastest, kes läbib sajandi, tõmmates ligi nagu kivi, kõik oma aja üksikud tegelased."William Pfaff. The Bullet's Song: Romantic Violence and Utopia. 

Viited

Kategooria:Sündinud 1905
Kategooria:Surnud 1992
Kategooria:Aserbaidžaani kirjanikud
Kategooria:Prantsuse kirjanikud