Pürenee poolsaare esiaeg

Pürenee poolsaare esiaeg on periood esimeste inimese perekonna esindajate saabumisest Pürenee poolsaarele (üle miljoni aasta tagasi) kuni kirjalike tekstide ilmumiseni Foiniikia, Vana-Kreeka ja Vana-Rooma kolonisaatorite kohalolu tõttu (alates umbes 1100. aastast eKr) poolsaare idaosas (Hispaania Levant) ja lõunaosas.

Pürenee poolsaarel on hominiinide vanimad jäänused Euroopas, Homo antecessori jäänused, kõige rohkem heidelbergi inimese fossiile, vähesel määral neandertallase jäänuseid ning muidugi  Homo sapiensi jäänused. See viimane on meile jätnud mõned maailma kaljukunsti parimad näited.

Arvukad megaliidid ning eneoliitikumi Los Millarese kultuur ja Vila Nova kultuur ning pronksiaja Argari kultuur on selged näited Pürenee poolsaare kultuurilisest arengust neoliitikumis ja metalliajal, mis tipnes Tartessose ja ibeeride varaajaloo algusega.
pisi| Gran Dolina leiukoha väljakaevamised. tasandilt TD-10, kus on suurem osa väljakaevajaid, on leitud keskmise paleoliitikumi tööriistu. Altpoolt, tasandilt TD-6, on leitud vanema paleoliitikumi tööriistu

Sissejuhatus
Inimene ilmus Pürenee poolsaarele vähemalt 1,2 miljonit aastat tagasi, nagu näitab viimane avastus Atapuerca leiukohast Sima del Elefantest: teadmata liigist inimese alalõualuu,José María Bermúdez de Castro,  María Martinón Torres, Aida Gómez Robles,  Prado-Leyre Simón, Laura Martín Francés, María Lapresa,  Anthony Olejniczak, Eudald Carbonell. Early Pleistocene human mandible from Sima del Elefante (TE) cave site in Sierra de Atapuerca (Spain): A comparative morphological study. – Journal of Human Evolution, 2011, kd 61, nr 1, lk 12–25.  Resümee ja katkendid.Manuel Fernández Álvarez, Julio Carabias Aranda, José A. Calvo (toim). Pequeña historia de España, Madrid: Espasa Calpe, Sociedad Anónima 2008, ISBN 9788467028317, lk 16–17. mida sai seostada samast mäestikust Gran Dolinast leitud fossiilidega, mis omistati uuele inimliigile Homo antecessor, kelle kivist artefaktid võivad olla üle miljoni aasta vanused. Need leiud on seni vanimad tõendid inimestest Euroopas. Historia universal. 1.- Los orígenes, 1. trükk,  Madrid: Salvat Editores 2004, ISBN 84-345-6230-8, lk 151.

Samuti Atapuercast pärinevad 300 000 aasta vanused heidelbergi inimese jäänused. Palju hilisem on tema järglase neandertallase kohalolek: esimesed fossiilid, mis leiti Gibraltarist, dateeriti umbes 60 000 aasta vanuseks. Lõpuks, Homo sapiens ilmus Pürenee poolsaarele umbes  40 000 aastat tagasi.

 Looduslikud tingimused 

Pürenee poolsaar on kolmest küljest ümbritsetud merega (Atlandi ookeani ja Vahemerega, mis on vahendanud vastastikuseid mõjusid teiste maadega. Püreneed on looduslik piir ülejäänud Euroopaga ning on oma isoleeriva toimega aidanud kaasa Pürenee poolsaare kultuuriliste eripärade kujunemisele. Oma asendi tõttu on Pürenee poolsaar sild Euroopa ja Aafrika vahel. 

Poolsaare pinnamood on keeruline, paljude mäestikega, ning kliima on mitmekesine ja muutlik. Jõed olid kunagi veerikkamad, mistõttu tekkisid jõeterrassid, mis olid inimrühmadele sobivad elupaigad.  Oli ka vulkaaniline aktiivsus, mille tagajärjed on näha La Garrochas (Girona provints). 

Mägede pinnamood tuleneb suuresti liustike toimest; Kvaternaari kõige külmematel perioodidel katsid need poolsaare kõrgeid alasid. Püreneedes olid need kuni 30 km pikkused ja kuni 400 m paksused.  Taganedes jätsid need maha tsirkusorge, järvi ja ruhiorge.Juan Luis Arsuaga. El collar del Neandertal. En busca de los primeros pensadores, Barcelona: Random House Mondadori 2004, 3. trükk, ISBN 84-9759-298-0, lk 160–162..

Rannajoon muutus mere veetaseme muutumise tõttu jääaegade ja jäävaheaegade toimel. Hispaania Levandis on teada 80-meetrine transgressioonEiroa García, Jorge Juan. Prehistoria del mundo, Barcelona (1. trükk): Sello Editorial SL 2010, ISBN 978-84-937381-5-0, lk 131–133. ja 120-meetriseid regressioone. Need viimased tõid kaasa Mallorca ja Menorca saare liitumise ning Vahemere rannajoone nihkumise kümneid kilomeetreid mere poole. Poolsaare pindala siiski märkimisväärselt ei kasvanud.Juan Luis Arsuaga. El collar del Neandertal. En busca de los primeros pensadores, Barcelona: Random House Mondadori 2004, 3. trükk, ISBN 84-9759-298-0, lk 174–191..

pisi|Mammuti rekonstruktsioon

Pürenee poolsaare kliima oli Miotseenis ja Pliotseenis soojem ja niiskem kui Pleistotseenis, mis vastab paleoliitikumile. Umbes kümme miljonit aastat tagasi algas jahenemine ja kuivenemine, milles oli mitmeid fluktuatsioone.Fullola, Josep Mª; Nadal, Jordi. Introducción a la prehistoria. La evolución de la cultura humana, Barcelona (1. trükk): Universitat Oberta de Catalunya 2004, ISBN 9788497881531.Juan Luis Arsuaga. El collar del Neandertal. En busca de los primeros pensadores, Barcelona: Random House Mondadori 2004, 3. trükk, ISBN 84-9759-298-0, lk 156–158..

Euroopa Pleistotseenis vaheldusid jäätumised ja jäävaheajad. Euroopa ja Aafrika mõjude tõttu oli klimaatiline mitmekesisus suur. Liustikke oli teadaolevalt ainult suurtes mäestikes oli liustikke ja külmale kliimale omaseid loomi, nagu põhjapõtru ja mammuteid, oli nähtavasti ainult Meseta Nortes ja Kantaabria mägedes. Poolsaare aasta keskmine õhutemperatuur  viimase jääaja (21 kuni 17 000 tagasi) kõige külmematel aegadel oli 10 kuni 12 kraadi madalam kui praeguJuan Luis Arsuaga. El collar del Neandertal. En busca de los primeros pensadores, Barcelona: Random House Mondadori 2004, 3. trükk, ISBN 84-9759-298-0, lk 174–192..

Kuigi jäätumised olid erineva intensiivsuse ja ulatusega, võib üldiselt öelda, et jäätumiste ajal oli Meseta kliima äärmuslikum ja sademeterohkem kui praegu, umbes nagu tänapäeva Poolas ja Venemaa Euroopa-osas. Kantaabria rannik oli palju külmem ja niiskem, umbes nagu tänapäeva Põhja-Šotimaa, ja Andaluusia oli pisut jahedam kui tänapäeva Lõuna-Prantsusmaa. Jäävaheaegadel oli Kantaabria rannikul praeguse Lõuna-Prantsusmaa kliima, Andaluusia oli väga soe ja Hispaania Levandis oli poolkõrbeline kliima. 

Pürenee poolsaare Miotseeni ja Pliotseeni metsad olid pilvemetsad harilike loorberipuudega (reliktid tänapäeval Cádizi provintsi canutodes ja Makaroneesias) ning parasvöötme metsad, kus kasvasid okaspuutaimed, sealhulgas ranniksekvoiad. Jäätumiste saabumisega muutus keskkond märgatavalt:  viimase jääaja maksimumi olid alad, mis ei olnud Kantaabria kombel kaetud igilumega, mäestikud ja lavamaad olid külmad ja karmid stepid, kus taimkate peaaegu puudus; madalamatel aladel olid valdavad männimetsad; mõned parasvöötme metsad (tammede, saarte, harilike sarapuudega, leppadega, vahtratega jne) ja vahemerelised metsad (iilekstammede ja korgitammedega) olid säilinud rannikualadel.Juan Luis Arsuaga. El collar del Neandertal. En busca de los primeros pensadores, Barcelona: Random House Mondadori 2004, 3. trükk, ISBN 84-9759-298-0, lk 165–166.

Kliimamuutused puudutasid ka poolsaare loomastikku. Jääaegadel olid iseloomulikud loomad mammut, karvane ninasarvik ja põhjapõder, põhjamaised liigid, kes põgenesid Kesk-Euroopa jää eest Pürenee poolsaare mahedamasse kliimasse. Jäävaheaegadel olid arvukamad suured loomad mammut Mammuthus meridionalis, ürgelevant Palaeoloxodon antiquus ja ürgninasarvik Dihoplus kirchbergensis. Oli ka teisi liike, kes püsisid enam-vähem pidevalt hoolimata kliimamuutustest; kõige silmapaistvamad olid  mitmesugused leopardid, lõvid, karulased, hundid, hüäänlased, hobused, piisonid, metssead, hirvlased ja kitsed.

 Paleoliitikum 
Umbes 800 000 aastat tagasi tulid Pürenee poolsaare esmaasukad Aafrikast Euroopasse. Nende jäänuseid on leitud  Atapuerca mäestikust Homo antecessori, heidelbergi inimese ja neandertallase nime all. Neandertallase jäänuseid on leitud ka Bañolasest, Cova Negrast, El Sidrónist ja Sima de las Palomasest.

Poolsaare esmaasukad olid kütid-korilased. 

Vaata ka
Euroopa esiaeg

Viited

Kategooria:Hispaania ajalugu
Kategooria:Portugali ajalugu
Kategooria:Euroopa esiaeg