Soolase vee sissevool Läänemerre

Soolase vee sissevool, tuntud ka kui soolapluss, on looduslik protsess, mis on vajalik mere hapnikurikkuse ja soolsuse tasakaaluks. Soolase vee sissevool tagab veekogu bioloogilise mitmekesisuse ja stabiilsuse. Vesi voolab Põhjamerest Taani väinadesse ja sealt edasi Läänemerre. Soolapluss toimub tavaliselt talvel või varakevadel, kui veetasemed kõiguvad rohkem. Läänemere veetase peab langema soolase vee sissevooluks, seda soodustab läänest tuleva tormi esinemine. Kattegati piirkonnas peab toimuma veetaseme tõus, mille kutsub esile madalrõhkkond või läänest saabuv torm.

 Soolaplussi klassifikatsioon 
Sissevoolud liigitatakse vee hulga järgi järgmiselt:  

 väga suur, üle 300 km3,
 suur, 200–300 km3,
 väike, alla 200 km3.

Viimase kahe sajandi jooksul on toimunud viis väga suurt soolaplussi, millest viimane toimus 2014. aastal. Suuri on toimunud 20. sajandi jooksul umbes sada.

 Mõju keskkonnale 
Läänemeres toimuvad intensiivsed hapnikutarbimise protsessid, mis põhjustavad anaeroobse keskkonna tekkimist mere sügavamates kihtides. Bakterid lagundavad surnud orgaanikat ja toitaineid, mis tekitab divesiniksulfiidi ja ammooniumi eraldumist. See loob keskkonna, kus on taimedel ja loomadel on keeruline elada. Läänemeres asub üks maailma suurimaid surnud tsoone, ehk piirkond, milles hapniku tase on väga madal. 

Läänemere liigirikkus on väike ning elustik on tundlik soolsuse ja keskkonna muutuste suhtes. Soolsuse vähenemisel väheneb liikide arvukus ja nende kasvukiirus. Soolase vee sissevool on Läänemere jaoks vajalik, kuna see tagab sügavamate veekihtide hapnikuvarustuse ja soolsuse ühtlase jaotumise erinevates merepiirkondades. Soolase vee sissevool on ainus looduslik viis, kuidas merre jõuab soolast ja hapnikurikast vett, mis on elutähtis Läänemere ökosüsteemi tasakaalu säilitamiseks.
 Viited 

Kategooria:Läänemeri
Kategooria:Mered