Õhuvabadused

Õhuvabadused on lennufirmade õigused läbida välisriigi õhuruumi või teha piiriüleseid lende. Need on sätestatud kas rahvusvahelise lennutransiidi lepingus (Air Services Transit Agreement) või rahvusvahelise lennutranspordi lepingus (Air Services Transport Agreement)R. I. C. Bartsch, International aviation law: A practical guide, tr 1. Routledge, 2012.. 

Õhuvabadusi peavad rakendama kõik riigid, mis on võtnud vastu Chicago konventsiooni ehk Rahvusvahelise tsiviillennunduse konventsiooniEesti Vabariigi Ülemnõukogu, Rahvusvahelise tsiviillennunduse konventsioon. Riigi Teataja, 11.02.1992. [Võrgumaterjal]. https://www.riigiteataja.ee/akt/78093 (vaadatud 24.03.2024)..

 Algus 
Kuigi Chicago konventsioon reguleerib rahvusvahelisi liine edukalt, on selle tõhusus juhul, kui lennuliiklus läbib mõne välisriigi territooriumi, piiratud. Probleemi lahendamiseks hakati kasutama lennuteenuste lepete süsteemi, mis sõlmitakse konventsiooni osalisriikide vahel. Need võimaldavad firmadel võtta pardale või panna maha reisijaid, lasti ja posti iga leppe vastu võtnud riigi territooriumil.B. F. Havel ja G. S. Sanches, “The Principles and Practice of International Aviation Law”. Cambridge University Press, 2014 — B. R. Sigurðarson, “The Freedoms of the Air: with special emphasis on the sixth freedom”, McGill University, 2020 kaudu.

Kokku on üheksa õhuvabadust. Viis neist on ametlikult kehtestatud Chicago konventsiooniga. Teisi sätestatakse kahepoolsetes lepetes.B. R. Sigurðarson, “The Freedoms of the Air: with special emphasis on the sixth freedom”, McGill University, 2020.

 Õhuvabaduste loeteluRahvusvaheline Tsiviillennunduse Organisatsioon (ICAO), Manual on the Regulation of International Air Transport (Doc 9626), tr 3, osa 4, 2016. [Võrgumaterjal]. https://www.icao.int/Meetings/a39/Documents/Provisional_Doc_9626.pdf (vaadatud 24.03.2024). 
pisi|363x363px|Õhuvabadused (valge vastab koduriigile ehk lennufirma registreerimise riigile, punane ja roheline vastavad eri välisriikidele)Wikimedia Commons, The Freedoms of the Air, 14.08.2018. [Võrgumaterjal]. https://commons.wikimedia.org/wiki/File:Freedoms_of_the_Air.png (vaadatud 24.03.2024).
1) Õigus lennata üle välisriigi territooriumi maandumiseta;

2) õigus maanduda välisriigi territooriumil mittekommertstegevuse eesmärgil;

3) õigus viia välisriigi territooriumile reisijaid, lasti ja posti;

4) õigus vedada reisijaid, lasti ja posti välisriigi territooriumilt koduriiki;

5) õigus vedada reisijaid, lasti ja posti kahe välisriigi punkti vahel, eeldusel et vedu on jätkuks koduriigist lähtuvale lennule;

6) õigus vedada reisijaid, lasti ja posti kahe välisriigi punkti kommertspeatusega koduriigis;

7) õigus vedada reisijaid, lasti ja posti eri välisriikides asuva kahe punkti vahel seoseta koduriigiga;

8) õigus vedada reisijaid, lasti ja posti kahe välisriigi punkti vahel, kui see on jätkuks koduriigist lähtuvale lennule;

9) õigus vedada reisijaid, lasti ja posti kahe välisriigi punkti vahel seoseta koduriigiga.

 Kabotaaž- ja rahvusvahelised lennud 
Õhuvabaduste põhimõtted kehtivad kahte tüüpi lendude kohta. 

Esimene on kabotaaž ehk lend, mille algus- ja lõpp-punkt on samas riigis. Iga Chicago konventsiooni osalisriik saab keelata välismaistel lennufirmadel kabotaažlende oma territooriumil. Seejuures pole võimalik neid lubada vaid ühel osalisriigil, st kabotaažlennuõigust ei käsitleda eraõigusenaD. R. Lewis, “Air Cabotage: Historical and Modern-Day Perspectives”, Journal of Air Law and Commerce, kd 45, nr 4, lk-d 1059–1088, 1980..

Teine on rahvusvaheline lend ehk selline, mille algus- ja lõpp-punkt asuvad eri riikides. Selle aluseks on Chicago konventsioonis sätestatud normid, protseduurid ja soovitatav praktika:“Osalisriik kohustub tegema koostööd, et tagada õhusõidukeid, personali, lennutrasse ja abiteenistusi käsitlevate eeskirjade, normide, protseduuride ja korralduste suurim võimalik ühtsus…”

 Täiendavad ettepanekud 
Rahvusvahelise lennunduse juristid ja ametnikud kahtlevad Chicago konventsiooni ning õhuvabaduste tõhususes ja asjakohasusesChicago Council on Global Affairs & International Aviation Law Institute, “Sustainable Aviation Policies for America and the World: a Synopsis of the Proceedings”, lk-d. 15–16, 2006 — B. F. Havel ja G. S. Sanchez, “Do We Need a New Chicago Convention?”, Aviation Law and Policy, kd 11, nr 1, lk 7, 2011 kaudu.. Väidetakse, et kahepoolsed lepped ei vasta enam majandusolukorrale, mis järgnes USA lennundusreeglite liberaliseerimisele ja Euroopa Liidu ühise turu moodustamisele. Seega tuleb iga konventsiooni peatüki üle vaadata, rakendades rahvusvahelise paretianismi printsiipe (kui iga riik ei kaota midagi dokumendi vastuvõtmisel).B. F. Havel ja G. S. Sanchez, “Do We Need a New Chicago Convention?”, Aviation Law and Policy, kd 11, nr 1, lk 7, 2011.

 Vaata ka 

 rahvusvaheline õigus

 Viited 

Kategooria:Lennundus