Friedrich (ertshertsog)

Friedrich Maria Albrecht Wilhelm Karl (4. juuni 1856 Židlochovice – 30. detsember 1936 Mosonmagyaróvár) oli Habsburg-Lotringi dünastiast pärit Austria-Ungari ertshertsog, Tescheni hertsog ja feldmarssal. Ta oli Esimese maailmasõja ajal Austria-Ungari vägede ülemjuhataja.

 Elulugu 
vasakul|pisi|Ertshertsog Friedrich 1900. aastal
Ertshertsog Friedrich sündis Gross Seelowitzi lossis (tänapäeval Židlochovice). Tema vanemad oli Karl Ferdinand ja Elisabeth Franziska Maria. Friedrichi vanaisa oli kuulus Austria väejuht ertshertsog Karl. 

Friedrich alustas sõjaväekarjääri 1871. aastal ning oli algul Tirooli jäägrirügemendis leitnant. 17. aprillil 1873 autasustati teda Kuldvillaku ordeniga. Kuus päeva hiljem ülendati ta vanemleitnandiks. 1875. aasta novembris sai ta kapteni auastme. Mais 1876 viidi ta üle 42. jalaväerügementi ja järgmine aasta majorina 25. jalaväerügementi. 1878. aastal viidi Friedrich ooberstleitnandina üle 13. jalaväerügementi, lisaks sai tast 23. oktoobril 1879 52. jalaväerügemendi ooberst-inhaber. 20. septembril 1880 sai ta 18. jalaväerügemendi, 1. novembril 1882 27. jalaväebrigaadi ja 31. juulil 1886 14. jalaväediviisi ülemaks. Selleks ajaks oli ta jõudnud ka feldmarssal-leitnandi auastmesse. Sama aasta (mõne allika järgi alles 1889) 1. novembril võttis ta Pressburgis üle V armeekorpuse juhtimise. 9. novembril 1893 autasustati Friedrichit Püha Istváni ordeni suurristiga. 1. mail 1894 ülendati ta feldzeugmeister'iks. 

Friedrich oli Viini sõjaväemuuseumi suur toetaja. Pärast ertshertsog Rudolfi 1889. aastal sooritatud enesetappu võttis Friedrich muuseumi loomise komitee esimehe koha üle. Muuseum avati 1891. aastal, avamisel osales ka keiser Franz Joseph I.

1895. aastal ehitati Cieszyni linna sõjaväekasarmud, mis nimetati Friedrichi auks "Ertshertsog Friedrichi kasarmuteks." Sellel ajal alustas Friedrich ka äritegevust. Ta omas oma eluajal nii kaevandus-, brändi-, suhkru- kui ka piimandusettevõtteid. Väidetavalt nimetati toona tema järgi ka või Teschener Erzherzogliche Butter.

1905. aastast alates oli ta Austria-Ungari vägede kindralinspektor ning 1907. aastast Austria sõjaväe ülemjuhataja. 1910. aastal sai ta armee inspektoriks.

 Tegevus Esimeses maailmasõjas 
pisi|Ertshertsog Friedrich 1916. aasta septembris 3. armee juhatajat Theodor Konopickyt külastamas
vasakul|pisi|Ertshertsog Friedrichi kohtumine Bulgaaria tsaari Ferdinand I, peaministri Vassili Radoslavovi ja Baierimaa kuninga Ludwig III-ga 1916. aastal
Ertshertsog Franz Ferdinandi mõrva järel määrati Friedrich juulis 1914 ametlikult Austria-Ungari vägede ülemjuhatajaks. Friedrich oli küll vormilsielt armee ja mereväe ülem, kuid tõeline võim oli staabiülem Franz Conrad von Hötzendorfi käes (nad olid ka koos 11. jäägripataljonis teeninud). Franz Joseph oligi just tema sellele ametikohale määranud, kuna teadis, et Friedrich ei sekku Hötzendorfi plaanidesse.Lk 230 (Hötzendorf, 1923) 8. detsembril 1914 ülendati Friedrich feldmarssaliks.Lk 415 (Czeike, 1993) Ta uskus, et tavasõdurid peaksid tundma, et nende juhid on nendega. Kuna keiser Franz Joseph oli rinde külastamiseks liiga vana, tegi seda Friedrich. Nii käis ta tihti rindel sõdureid üle vaatamas. Sellise tegevuse eest sai ta tunnustust ka Saksamaa keiser Wilhelm II-lt.

Karl I trooniletulekuga kuulutas ta, et võtab keisririigi vägede ülemjuhataja koha endale. Levisid kuulujutud, et Friedrich polnud sellega nõus ning hoidis keisri peale vimma. See aga tõsi ei olnud, kuna ta oli juba varem tahtnud armeest erru minna, et oma eraeluga tegeleda.Lk 73 (Brook-Shepherd, 1968)Lk 669-670 (Rauchensteiner, 2013) 

11. veebruaril 1917 vabastati Friedrich ka oma armee ülemjuhataja asetäitja kohalt. Siiski oli Friedrich armee jaoks tähtis, kuna oli oma eduka äritegevuse tõttu üks sõjaväe suuremaid varustajaid ja toetajaid.

 Hilisem elu 
Kuigi varem oli Friedrich olnud üks rikkamaid Habsburge, kaotas ta maailmasõja järel suurema osa oma maavaldustest ja varast. 1922. aastal oli ta sunnitud Austrias tasuma 530 miljoni kroonilise pärandimaksu. 1926. aastal proovis ta Poola valitsuselt kätte saada oma 40 000-hektarilist maavaldust, kuid edutult. 1933. aastal oli ta sunnitud suurema osa oma kunstikogust maha müüma. 

Ertshertsog Ferdinand suri 30. detsembril 1936 80-aastaselt südamerikke tõttu. Ta maeti Mosonmagyaróvári Püha Gottharti kirikusse. Tema matustel käis peale ertshertsog Eugeni ka mitmeid välismaa valitsejaid, näiteks Hispaania kuningas Alfonso XIII, Preisimaa prints Oskar, Baierimaa kroonprints Rupprecht, Austria valitsuse esindaja Wilhelm Zehner, Miklós Horthy ja Gerd von Rundstedt (Adolf Hitleri esindaja). 

 Perekond 
8. oktoobril 1878 abiellus Friedrich Isabelle de Croÿga. Abielust sündis kümme last: Maria Christina (sünd. 1879), Maria Anna (sünd. 1882), Maria Henrietta (sünd. 1883), Natalie (sünd. 1884), Stephanie (sünd. 1886), Gabriele (sünd. 1887), Isabella (sünd. 1888), Maria Alice (sünd. 1893) ja Albrecht Franz (sünd. 1897). 

 Viited 

 Kirjandus 
 Brook-Shepherd, Gordon. The Last Habsburg. 1968.
 Czeike, Felix. Historisches Lexikon Wien in fünf Bänden. 2. kd. 1993.
 Hötzendorf, Franz Conrad von. Aus meiner Dienstzeit. 4. kd. 1923. 
 Rauchensteiner, Manfred. Der Erste Weltkrieg und das Ende der Habsburgmonarchie. 2013.

Kategooria:Austria sõjaväelased
Kategooria:Austria-Ungari Esimeses maailmasõjas
Kategooria:Austria-Ungari inimesed
Kategooria:Ertshertsogid
Kategooria:Habsburgid-Lotringid
Kategooria:Esimese maailmasõja sõjaväelased
Kategooria:Kuldvillaku ordeni kavalerid (Austria)
Kategooria:Punase Kotka suurristi ordeni kavalerid
Kategooria:Sündinud 1856
Kategooria:Surnud 1936