Michelangelo Alessandro Colli-Marchi

Michelangelo Alessandro Colli-Marchi (1738 Vigevano – 22. detsember 1808 Firenze) oli nii Habsburgide monarhia, Sardiinia, Napoli kui ka Kirikuriigi väejuht. Ta oli feldmarssal-leitnant, kes osales Prantsuse revolutsioonisõdades ning võitles 1796. aastal Napoleon Bonaparte'i vastu.

 Sõjaväekarjääri algus 
Michelangelo Alessandro Colli-Marchi sündis 1738. aastal Vigevanos (mõnede allikate järgi ka Milanos). Ta astus 18-aastaselt Austria Pallavcini rügementi. Sealt viidi ta üle staapi. Ta osales seitsmeaastases sõjas ning ülendati 1757. aastal nooremleitnandiks, samal aastal osales Colli ka Praha lahingus. Hiljem sai ta Torgau lahingus haavata. Sõja lõppedes viidi ta üle jalaväerügementi nr. 23 ning 1768. aastal veel jalaväerügementi nr. 48. Baieri pärilussõja ajal juhatas ta pataljoni. 1779. aastal ülendati Colli ooberstiks ning viidi üle Milano garnisoni. Ta osales hiljem Austria-Türgi sõjas Gideon Ernst von Laudoni staabiohvitserina ning juhtis ka rügementi. 1787. aastal ülendati ta kindralmajoriks. Ta osales Belgradi piiramisel. Pärast seda läks ta lühikeseks ajaks erru.Lk 410 (Wurzbach, 1857) 

 Tegevus Prantsuse revolutsioonisõdades 
1792. aastal tuli Colli erust välja, ülendati 1793. aasta detsembris feldmarssal-leitnandiks ning määrati Sardiinia vägede juurde teenistusse. 1793. aastal autasustati teda ka Püha Mauritiuse ja Laatsaruse ordeni suurristiga.  Ta osales esimeses Saorgio lahingus ning hiljem ka Loano lahingus. Sel ajal polnud Austria ja Sardiinia suhted kõige paremad ning ka Colli, kes oli ju tegelikult Austria ohvitser, polnud rahul Sardiinia vägede juhtimisega.Lk 135–137 (Boycott-Brown, 2001) 
vasakul|pisi|Püha Mauritiuse ja Laatsaruse ordeni suurrist
1796. aastal määrati Itaalias asuvate Austria vägede ülemjuhatajaks Johann Peter Beaulieu, kes oli ka Colli sõber. Kuna Beaulieu oli Viinist saanud hoiatuse, et ta Sardiinia armeed eriti ei usaldaks, ei saanud kindralid kindlat strateegiat koos kavandada. Beaulieu rünnaku järel Voltrile surus Napoleon end mõlema armee vahele. Peale väiksemate Austria üksuste hävitamist suunas ta oma rünnakud Sardiinia armee vastu. Kuigi Colli arjergard suutis väiksemates kokkupõrgetes Napoleoni armeed kinni hoida, sai peaarmee Colli enda juhatusel 22. aprillil Mondovi lahingus lüüa. 

28. aprillil sõlmiti Sardiinia ja Prantsusmaa vahel Cherasco rahu, millega Sardiinia sõjast lahkus. See vabastas Colli Sardiinia teenistusest ning ta läks Austria vägede juurde tagasi. Ta juhatas 30. mail Borghetto lahingus Beaulieu armee vasakut tiiba. Kaotuse järel saatis Colli oma jalaväe Mantova linna ning liitus ratsaüksuse koosseisus Beaulieu taganeva armeega.

1797. aastal astus Colli Kirikuriigi teenistusse. Sama aasta 3. veebruaril sai Colli Faenza lahingus taas lüüa, mille järeö palus paavst Pius VI Napoleonilt ka rahu.Lk 133 (Smith, 1998) Seejärel teenis Colli ka Napoli armees.Lk 8 (Fieberger, 1911) 1803. aastast oli ta Austria saadik Itaalias.

Michelangelo Alessandro Colli-Marchi suri 22. detsembril 1808 Firenzes.

 Viited 

 Kirjandus 
 Boycott-Brown, Martin. The Road to Rivoli. London. 2001.
 Fieberger, Gustav Joseph. The Campaigns of Napoleon Bonaparte of 1796–1797. 1911.
 Smith, Digby. The Napoleonic Wars Data Book. 1998.
 Wurzbach, Constantin von. "Colli, Michael Freiherr von". Biographisches Lexikon des Kaisertums Österreich. Kd. 2. 1857.

Kategooria:Prantsuse revolutsioonisõdade Austria väejuhid
Kategooria:Itaalia sõjaväelased
Kategooria:Sündinud 1738
Kategooria:Surnud 1808