Rudolf Wolf

Johann Rudolf Wolf (7. juuli 1816 – 6. detsember 1893) oli Šveitsi astronoom ja matemaatik, kes on tuntud kui päikeselaikude uurija.

Wolf sündis Zürichi lähedal Fällandenis. Ta õppis Zürichi, Viini ja Berliini ülikoolides. Üks tema õpetajaid oli Johann Encke. 

Wolfist sai 1844. aastal Berni ülikooli astronoomiaprofessor ja 1847. aastal Berni observatooriumi direktor. 1855. aastal võttis ta vastu astronoomia õppetooli nii Zürichi ülikoolis kui ka Zürichi föderaalses tehnoloogiainstituudis.

Wolfile avaldas suurt muljet päikeselaikude tsüklilisuse avastamine Heinrich Schwabe'i poolt. Ta tegi selle nähtuse kohta ka ise vaatlusi, otsis kokku kõik olemasolevad andmed päikeselaikude aktiivsuse kohta alates aastast 1610 ning arvutas päikesetsükli pikkuse varasemast täpsemalt välja. Wolf leidis, et päikesetsükli keskmine pikkus on 11,1 aastat. Wolf's estimates of the solar cycle's period appear on p. 250 and p. 251. 1848. aastal töötas ta välja päikeselaikude aktiivsuse kvantitatiivseks hindamise meetodi. Wolfi arv, nagu seda tänapäeval nimetatakse, on jätkuvalt kasutusel. Wolf oli üks neljast inimesest, kes avastas 1852. aastal seose päikesetsükli ja geomagnetilise aktiivsuse vahel Maal.Notices of Wolf's discovery appeared in: The three other astronomers who observed a relation between the solar cycle and magnetic declination on Earth were:

1850. aasta paiku uuris Wolf tõenäosusseadusi muu hulgas Buffoni nõelakatsega, kukutades nõela plaadile 5000 korda järjest, et kontrollida pii (π) väärtust. See oli Monte Carlo meetodi eelkäija.  

 Viited 

Kategooria:Šveitsi astronoomid
Kategooria:Prantsuse Teaduste Akadeemia liikmed
Kategooria:Zürichi Ülikooli vilistlased
Kategooria:Sündinud 1816
Kategooria:Surnud 1893