Porsche 914

Porsche 914 (või VW-Porsche 914) oli kesktagamootoriga sportauto, mida tootsid koostöös Volkswagen ja Porsche aastatel 1969–1976. Auto oli saadaval ainult targa-tüüpi katusega (eemaldatav katusepaneel) rotsterina.

 Ajalugu ja arendus 
1960. aastate lõpus oli nii Volkswagenil kui ka Porschel vajadus uute mudelite järele: Porsche otsis järglast algtaseme mudelile 912 ning Volkswagen soovis välja vahetada mudelivaliku tipus oleva Karmann Ghia kupee. Toona tegeles Porsche rajamisest saati sõlmitud kokkuleppe alusel (Volkswagen Põrnikas oli Ferdinand Porsche disainitud) Volkswageni projektiarendustega. Selle lepingu täitmiseks oli Volkswagenil vaja esitada Porschele veel üks hange, milleks saigi projekt 914. Projektijuhiks määrati Ferdinand Porsche tütrepoeg Ferdinand Piëch, kes toona oli Porsche uurimis- ja arendusosakonna juht.

Algsed plaanid nägid ette auto müümise kahe boksermootoriga – Volkswagen müünuks neljasilindrilist ja Porsche kuuesilindrilist mudelit. Porsche aga otsustas arendusjärgus, et sama kerega Volkswageni ja Porsche mudelite müük oleks USA turul kahjumlik ning veenis Volkswagenit lubama neil müüa USA-s mõlemat mudelit Porschena. 

Esimest prototüüpi esitleti 1. märtsil 1968, kuid olukord muutus, kui Volkswageni peadirektor Heinrich Nordhoff kuu aega hiljem suri. Uus peadirektor Kurt Lotz ei olnud seotud Porsche dünastiaga ning Volkswageni ja Porsche kokkulepe varises kokku. Lotzi arvates omas Volkswagen täielikku õigust 914 mudelile ega olnud huvitatud selle Porschega jagamisest, kui Porsche ei jaga tootmiskulusid. Seetõttu kukkus 914 hinna- ja turunduskontseptsioon läbi enne seeriatootmise algust, tuues kaasa šassii märkimisväärse kallinemise.

 Mudelid ja tehnilised andmed 
Esimesteks autodeks oli 914/4, mis kasutas Volkswageni Typ 4 (411) 1,7-liitrist neljasilindrilist boksermootorit kütuse sissepritsega. Selle võimsus oli 59 kW (80 hj) ning hind 11 955 Saksa marka (USA-s 3595 dollarit). 

Selle kõrval pakuti mudelit 914/6, mis kasutas Porsche 911T-lt pärit kaheliitrist kuuesilindrilist boksermootorit kahe karburaatoriga, võimsusega 81 kW (110 hj). 914/6 maksis 19 980 Saksa marka (USA-s 6000 dollarit), kuid see ei osutunud edukaks, kuna odavaim 911T (2,2 liitrit, 92 kW / 125 hj) maksis vaid 1000 Saksa marka (USA-s 430 dollarit) rohkem. Seetõttu müüdi kuuesilindrilist mudelit vaid 3351 eksemplari, enne kui Porsche otsustas 1972. aastal selle tootmise lõpetada. 

914/4 saatis aga suur müügiedu – seda müüdi kuue aasta jooksul kokku 115 598 eksemplari, mis oli tunduvalt rohkem kui mudelit 911. 

 Hilisemad mootoriuuendused 
 1973. aastal tuli 914/6 asemele 914/4 kaheliitrise neljasilindrilise sissepritsega mootoriga, mille võimsus oli 74 kW (100 hj) (hind 14 990 marka).
 1974. aastal vahetas 1,7-liitrise mootori välja 1,8-liitrine versioon võimsusega 63 kW (86 hj) (hind 13 990 marka).

Toodeti ka kaks 914/8 prototüüpi, mis kasutasid võidusõiduauto 908 kolmeliitrist kaheksasilindrilist boksermootorit (u 220 kW / 300 hj). Kumbagi aga ei kasutatud võidusõiduks, vaid ainult testimiseks.

 Motosport ja tunnustus 
1970. aastal valis USA autoajakiri Motor Trend 914 aasta importautoks. Samal aastal võitis 914/6 GT (roolis Claude Ballot-Léna ja Guy Chasseuil) Le Mansi 24 tunni sõidul GTS-klassis esikoha ja saavutas üldarvestuses kõrge kuuenda koha.

Porsche 914 on läinud ajalukku ka Vormel 1 sarjas: 23. septembril 1973 Kanada GP-l kasutati esimest korda F1-ajaloos turvaautot, milleks oli kollane 914.

 Tootmise lõpp 
914 šassiid ja kered tootis Osnabrückis kerefirma Karmann, kust autod saadeti Porsche tehasesse Stuttgarti. 1975. aastaks hakkas mudel juba vananema ning müügiarvud langesid. Saksa marga ja USA dollari vahetuskursi tugevnemine suurendas USA-s märgatavalt hindu. Samuti oli Volkswagen minemas üle õhkjahutusega mootoritelt vesijahutusele ning USA-s jõustusid uued autoohutusnõuded. 1976. aastal vahetas 914 välja mudel Porsche 924.

 Viited 

914
Kategooria:Sportautod
Kategooria:Sõiduautomudelid