1990. aasta Saksa DV parlamendivalimised

1990. aasta Saksa Demokraatliku Vabariigi parlamendivalimised olid Rahvakoja (Volkskammer) valimised, mille otsustav valimispäev oli 18. märtsil 1990. Need olid Ida-Saksamaa esimesed vabad valimised pärast 1932. aastat.

Pärast teist maailmasõda kuulutati 7. oktoobril 1949 Nõukogude okupatsioonitsoonis välja marksistlik-leninistlik Saksa Demokraatlik Vabariik. 21. aprillil 1946 oli okupatsioonitsoonis moodustatud Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei (SPD) ja Saksamaa Kommunistliku Partei (KPD) pealesunnitud ühinemisel Saksamaa Sotsialistlik Ühtsuspartei (Sozialistische Einheitspartei Deutschlands, SED). Kuigi ühinemine pidanuks olema võrdne, pääsesid seal kiirelt domineerima kommunistid. Kõik 1950–1986 toimunud valimised olid tüüpilised kommunistlikud valimised:

 Hääletussedelil oli ainult üks nimekiri – Saksa Demokraatliku Vabariigi Rahvusrinne (Nationale Front der Deutschen Demokratischen Republik), valijad said kas nimekirja poolt või vastu hääletada.
 Et jätta muljet mitmeparteilisest demokraatiast, eksisteerisid küll ka teised parteid, kuid tegelikult pidid nad kuuluma Rahvusrinde alla ja oma eksistentsi jätkumiseks aktsepteerima SED juhtrolli. Parteidele ei jagatud mandaate mitte hääletustulemuste põhjal, vaid fikseeritud kvoodiga.
 Valimised ei olnud salajased, Rahvusrinne võitis alati vähemalt 99,5% poolthääli (1986. aastal 99,94%), vastu hääletajaid võidi hiljem taga kiusata.

Alates 4. septembrist 1989 olid toimunud Saksa DVs valitsusvastased demonstratsioonid. 7. oktoobril, Saksa DV 40. aastapäeval, toimunud demonstratsioonid suruti maha, ligi 3500 demonstranti arreteeriti. 9. oktoobril toimus Leipzigis 70 000 osavõtjaga demonstratsioon, mida kohalikud valitsusjuhid, saamata Ida-Berliinist kindlaid käske, ei julgenud maha suruda. See viis kommunistliku režiimi kokkuvarisemiseni: 18. oktoobril sunniti erru minema SED peasekretär Erich Honecker, novembris loobus SED võimumonopolist ja teistel parteidel lubati tegutseda iseseisvalt. Opositsioonigrupid alustasid nn ümarlaua (Zentraler Runder Tisch) koosolekuid, millega hiljem liitusid SED esindajad reformide teemal läbirääkimiseks. Esimesel kohtumisel 7. detsembril 1989 teatati, et vabad Rahvakoja valimised toimuvad 6. mail 1990.

20. veebruaril 1990 võttis Rahvakoda vastu valimisseaduse, millega Rahvakoda vähendati 400 liikmeni ja otsustati, et valimised toimuvad proportsionaalselt parteinimekirjade alusel ilma valimiskünniseta. Mandaatide jagamine toimunuks suurimate ülejääkide meetodiga ringkondade (Bezirk) vahel. Lubati ka parteide ühisrindeid, nii liitus Saksamaa Liberaaldemokraatlik Partei (LDPD) mõne väiksema parteiga Vabade Demokraatide Liiduks (Bund Freier Demokraten), samamoodi sündis Liit 90 (Bündnis 90), lisaks liitusid omavahel rohelised ning Sõltumatu Naisteühendus (Unabhängiger Frauenverband). Kuid pärast ümarlauda ja Hans Modrowi valitsuse nõupidamisi teatati 28. jaanuaril 1990, et valimised toimuvad kokkulepitust varem, 18. märtsil, seega sai valimiskampaania kesta ainult seitse nädalat.

SED muutis oma nime Demokraatliku Sotsialismi Parteiks (Partei des Demokratischen Sozialismus, PDS) ja loobus marksism-leninismist demokraatliku sotsialismi kasuks. Ainult PDS-il oligi funktsioneeriv parteimasin ja piisavalt raha, teised parteid pidid alustama algusest. Samas tulid neile appi Lääne-Saksamaa parteid: igat CDU kohalikku parteid toetas mõni Lääne-Saksa CDU haru, samas Baieri sõsarpartei CSU toetas Saksa Sotsiaalliitu (Deutsche Soziale Union, DSU) ja FDP toetas BFD-d. CDU, DSU ja Demokraatlik Algus (Demokratischer Aufbruch) moodustasid valimisliidu Liit Saksamaa Eest (Allianz für Deutschland).

Algul oli suuremaks favoriidiks SPD, mis oli alles äsja taasloodud iseseisva parteina, ei omanud sidemeid SEDga, kuid tänu sidemetele Lääne-Saksa SPDga oli see piisavalt kõrge profiiliga ja suurte ressurssidega. Lisaks oli Weimari vabariigi ajal enamus SDV alast SPD kantsiks. Lisaks ei olnud Ida-Saksamaal suuri katoliiklikke alasid peale Eichsfeldi Tüüringi lääneosas, mis oleks CDUd toetanud. Lisaks peeti parempoolseid parteisid (CDU, LDPD, NDPD (Rahvusdemokraatlik Partei)) nn blokiparteideks Rahvusrindes osalemise tõttu ja kaheldi, kas nad suudavad end reformida. Arvamusküsitlused ennustasid suurt edu SPDle: ühes veebruari alguse küsitluses ennustati 54% SPD, 12% PDS ja 11% CDU.

Kuid järgmiste Lääne-Saksamaa valimiste SPD kantslerikandidaat, Saarimaa peaminister Oskar Lafontaine oli taasühinemise suhtes skeptiline, samal ajal kui CDU parteijuht, liidukantsler Helmut Kohl tegi taasühinemise nii Lääne- kui ka Ida-Saksa CDU peaeesmärgiks. Selle toetamiseks pidasid ligi 80 CDU ja CSU tipp-poliitikut ligi 400 kampaaniaüritust, 20. veebruaril 1990 kogunes Erfurdis Kohli kuulama ligi 150 000 inimest, Chemnitzis ligi 200 000.

AfD valimisloosungiks oli "Nie wieder Sozialismus" ("Mitte kunagi enam sotsialism"), programmi tähtsamad osad olid Saksamaa taasühinemine põhiseaduse alusel, eraomandi õigus, piiramatu kaubandusvabadus, Lääne investoritele kõikide piirangute kaotamine ja kohene Saksa DV marga vahetus Saksa marga vastu kursiga 1:1, lisaks sotsiaalhoolekandesüsteemi ja keskkonnakaitseprogrammi loomine, kindel energiavarustatus, Saksamaa Liitvabariigiga seaduste harmoniseerimine, pressivabadus ja endiste liidumaade taastamine.

22.–25. veebruaril 1990 võeti Leipzigis vastu SPD põhiprogramm, milleks oli liikumine ökoloogilise suunitlusega sotsiaalse turumajanduse suunas.

PDS võttis selge suuna demokraatlikule sotsialismile, soovides radikaalset demilitariseerimist nii Ida- kui ka Lääne-Saksamaal, inimeste solidaarsust, vastutustundlikku loodusmajandamist, Saksa DV sotsiaalsete väärtuste ja saavutuste säilimist, lisaks SED maareformi jätkamist. Partei ei toetanud taasühinemist, soovides konföderaalset struktuuri ja järkjärgulist üleminekut neutraalsele, demilitariseeritud Saksa konföderatsioonile.

 Tulemused 
+Partei või valimisliitHääled%KohtiLiit Saksamaa EestAllianz für DeutschlandAfDKristlik-Demokraatlik LiitChristlich-Demokratische Union DeutschlandsCDU4 710 59840,82163Saksa SotsiaalliitDeutsche Soziale UnionDSU727 7306,3125Demokraatlik AlgusDemokratischer AufbruchDA106 1460,924kokku5 544 47448,05192Sotsiaaldemokraatlik ParteiSozialdemokratische Partei in der DDRSPD2 525 53421,8888Demokraatliku Sotsialismi ParteiPartei des Demokratischen SozialismusPDS1 892 38116,4066Vabade Demokraatide LiitBund Freier DemokratenBFD608 9355,2821Liit 90Bündnis 90B90336 0742,9112Saksamaa Demokraatlik TalurahvaparteiDemokratische Bauernpartei DeutschlandsDBD251 2262,189Roheline Partei-Sõltumatu NaisteliitGrüne Partei-Unabhängiger FrauenverbandG-UFV226 9321,978Saksamaa Rahvusdemokraatlik ParteiNational-Demokratische Partei DeutschlandsNDPD44 2920,382Saksamaa Demokraatlik NaisteliitDemokratischer Frauenbund DeutschlandsDFD38 1920,331Vasakpoolsete ÜhendusVereinigte LinkeVL20 3420,181Muud52 7730,440Kokku (kehtivad sedelid)11 541 155100400Kehtetuid sedeleid63 2630,55Valimisaktiivsus11 604 418100Valimisõiguslikke kodanikke12 426 44393,38
Ringkondade kaupa:
+RingkondCDUSPDPDSDSUBFDB90DBDG-UFVDANDPDDFDVLMuudKokkuRostock211 77434,3153 13724,82142 92923,1617 2382,7920 8433,3816 4782,6727 2884,411 7691,9140490,6624430,4031590,5110790,1748450,79617 031Schwerin161 71239,8103 10325,3672 46417,837 9791,9618 4894,5510 3372,5416 4084,096052,3623540,5821760,54––6270,1512520,31406 506Neubrandenburg151 56236,089 14621,19108 58925,818 6182,0512 7573,036 7001,5926 3046,375871,8021720,5227590,6624040,576930,1613780,33420 669Potsdam244 56931,2269 04134,36129 62716,5523 0222,9438 5084,9229 9193,8217 5302,216 8222,1559030,7527590,35––16570,2136650,47783 022Frankfurt (Oder)134 22227,8153 90431,90106 41222,0516 9203,5120 4134,2315 2003,1513 9542,910 7612,2334760,7220600,4323930,509370,1918710,39482 523Magdeburg386 69444,2240 20527,47124 39114,2217 0581,9538 5784,4117 0111,9515 6161,817 4271,9959260,6833820,3942460,4911680,1328540,33874 556Cottbus255 43542,8115 00119,25106 73317,8728 4764,7731 2585,2315 9762,6720 2853,411 8411,9847230,7939830,67––11060,1925510,43597 368Halle557 69445,1257 43020,82170 80813,8134 0262,75123 3369,9829 5292,3921 7931,819 8681,6171550,5839990,3252970,4322570,1832420,261 236 434Leipzig371 34639,6201 70321,53135 71814,4994 52010,0950 4625,3931 2303,3315 4311,617 3811,8664820,6930440,3238670,4112960,1442350,45936 715Erfurt485 29756,3161 55818,7385 7649,9421 2122,4639 1664,5415 6611,8212 0051,417 6942,0516 4571,9123950,2826900,3112890,1515020,17862 690Dresden538 24045,0115 8939,68176 62914,76165 28013,8166 3925,5543 7023,6533 7702,821 4751,7912 8971,0864290,5452670,4416380,1492820,781 196 894Karl-Marx-Stadt594 16645,0206 67315,64149 17611,29195 42714,7979 0785,9827 3522,0714 0841,121 3191,6112 9660,9838470,2952330,4023230,1810 0860,761 321 730Gera253 52448,985 52316,4965 07212,5542 5748,2126 4715,1013 3932,5870231,410 6262,0587091,6819170,3719080,378310,1610930,21518 664Suhl202 40350,664 38416,0950 23512,5535 6478,9116 5934,157 5081,8856701,491922,3038450,9615410,3917280,435780,148470,21400 171Ida-Berliin161 96018,3308 83334,85267 83430,2219 7332,2326 5913,0056 0786,3340650,523 5652,6690321,0215580,18––28630,3240700,46886 182Kokku4 710 59840,822 525 53421,881 892 38116,40727 7306,31608 9355,28336 0742,91251 2262,18226 9321,97106 1460,9244 2920,3838 1920,3320 3420,1852 7730,4611 541 155
Mandaadid ringkondade kaupa:
RingkondMandaadidCDUSPDPDSDSUBFDB90DBDG-UFVDANDPDDFDVLRostock217551111Schwerin1564311Neubrandenburg135341Potsdam27810411111Frankfurt (Oder)155541Magdeburg30138411111Cottbus219441111Halle4419961411111Leipzig33137532111Erfurt31176311111Dresden4319466221111Karl-Marx-Stadt45207573111Gera1693211Suhl1372211Ida-Berliin336119112111Kokku4001638866252112984211
Liidupäeva mandaatide jagamiseks taasühinemise järel loeti valimistulemused uuesti üle, nüüd seati valimisringkondadeks uued liidumaad. See oli võimalik, kuna tulemused teatati kreiside tasemel, ning liidumaad lihtsalt taasloodi kreiside liitmise teel, iga kreisi tulemused liideti kokku liidumaa tulemuse saamiseks, millega määrati Rahvakoja liikmete arv, kes koopteeriti Liidupäeva.
RingkondCDUSPDPDSDSUBFDB90DBDG-UFVDANDPDDFDVLMuudKokkuMecklenburg-Vorpommern486 03836,34313 02023,40305 12322,8131 9472,3947 9813,5931 6782,3765 4224,8926 7852,008 1520,616 8490,515 1930,392 2180,177 1610,541 337 567Brandenburg615 97533,56548 91229,91335 82218,3061 0013,3286 1884,7059 9453,2751 6782,8239 3592,1413 8690,768 3920,462 7630,153 6370,207 7630,421 835 304Saksimaa1 506 83243,41522 58015,05472 03713,60454 29813,09197 6445,69102 9872,9765 2741,8860 6671,7532 2820,9313 7110,3913 9550,405 3480,1523 7390,683 471 354Saksimaa-Anhalti933 27644,54496 60623,70293 60514,0150 3932,41161 5807,7146 2552,2137 6961,8036 9781,7612 6500,607 3510,359 4020,453 4100,166 0530,292 095 255Tüüring1 006 51752,55335 58317,52217 96011,38110 3585,7688 9514,6439 1312,0427 0911,4139 5782,0730 1611,576 4310,346 8790,362 8660,153 9870,211 915 493Ida-Berliin161 96018,30308 83334,85267 83430,2219 7332,2326 5913,0056 0786,334 0650,523 5652,669 0321,021 5580,18––2 8630,324 0700,46886 182
AfDl jäi absoluutenamusest puudu üheksa kohta. Valitud Rahvakoda kogunes 5. aprillil 1990, presidendiks valiti Sabine Bergmann-Pohl (CDU). Kuna samal ajal saadeti laiali Riiginõukogu, sai temast ka Saksa DV riigipea kohusetäitja. Pärast neljapäevaseid nõupidamisi teatas CDU juht Lothar de Maizière, et moodustati AfD-SPD-BFD suur koalitsioon. 12. aprillil valiti de Maizière Saksa DV peaministriks 265 poolt- ja 108 vastuhäälega, 9 ei hääletanud. Koalitsioonil oli kahe kolmandikune enamus põhiseaduslike muutmiste lisamiseks.

G-UFV võitis kokku 8 mandaati, kuid ei jõudnud üksmeelele mandaatide jagamise osas, mispeale UFV lahkus ja kõik mandaadid jäid rohelistele, kes moodustasid ühise fraktsiooni B90ga. BFD ja NDPD moodustasid ühise fraktsiooni 27. märtsil. 4. augustil lakkas DA eksisteerimast ja fraktsiooni neli liiget said CDU liikmeteks, samamoodi ühines DBD CDUga 15. septembril. BFD-NDPD ühine fraktsioon liitus Lääne-Saksa FDPga 12. augustil.

Uus parlament võttis kiiresti vastu mitmed seadused: kohalikud omavalitsused 17. mail, valuuta- ja majandusliit Lääne-Saksamaaga 18. mail (jõustus 1. juulil), põhiseaduse parandused 17. juunil, 21. juunil moodustati Joachim Gaucki juhitud erikomitee Stasi laialisaatmiseks.

20. septembril 1990 võttis Rahvakoda 299:80 häältega vastu kaks-pluss-neli lepingu nelja teise maailmasõja võitjariikidega, mille Liidupäev oli juba vastu võtnud (442-47), millega liidendati kuus Ida-Saksamaa liidumaad Saksamaa Liitvabariigiga põhiseaduse artikli 23 alusel, seega lakkas Ida-Saksamaa pärast peaaegu 41-aastast tegutsemist eksisteerimast, koos sellega ka Rahvakoda. Leping jõustus 3. oktoobril 1990. Samal päeval koopteeriti 144 Rahvakoja liiget Liidupäeva (CDU 63, SPD 33, PDS 24, FDP 9, DSU 8, B90/G 7). Nende mandaat aegus kahe kuu pärast, kui toimusid uued Liidupäeva valimised.

CDU ja SPD Ida-Saksa harud ühinesid samanimeliste Lääne-Saksamaa parteidega, PDSist sai uus vasakpartei, DSU liikmed astusid CDUsse, B90/G jäi kuni 1993. aastani Ida-Saksamaa parteiks.

Viited

Kategooria:1990. aasta valimised
Kategooria:Saksa DV
Kategooria:Parlamendivalimised
Kategooria:Saksamaa valimised