Amalia López Cabrera

Amalia López Cabrera (1837 Almería – 1899 Madrid ) oli Hispaania dagerrotüpist ja kutseline fotograaf. Ta signeeris oma teoseid pseudonüümiga Amalia L. de López. Cabrera oli esimene naine Hispaanias, kes avas oma fotostuudio.

 Elulugu 
Jõukate kaupmeeste perekonna järeltulijana veetis Amelia lapsepõlve Calle Posadal, Francisco Javier de León Bendicho loodud lütseumi kõrval. 20. eluaastates tutvus ta Francisco López Vizcaínoga, kes oli Jaénist pärit leseks jäänud trükkal. Nad abiellusid 1857. aastal ja Amelia kolis Jaéni.

Ta hakkas fotograafiaga tegelema siis, kui kohtus Lipa krahvi Ludwik Tarszela ski Konarzenskiga. Tarszela oli Poola armee kapten, Prantsusmaa väljarändaja ja fotograafia looja Louis Daguerre'i sõber, kes tutvustas talle fotokeemiat ja poseerimise saladusi. Lipa krahv asus elama Jaéni. López oli juba lugenud sellest uuest leiutisest, dagerrotüübist, mis Prantsusmaal furoori tekitas; ja kui ta kuulis, et mees on linnas, läks ta tema stuudiosse ja naisest sai tema esimene õpilane. Ta tahtis teada saada plaatide, hõbevannide ja eksponeerimise ajastuse saladust. 

See ei olnud esimene ateljee Hispaanias – tema abikaasa ateljees tegutsesid juba naisfotograafid –, kuid tema saavutus oli avada tol ajal ja naisena oma ateljee La Mercedi linnaosas, aadressil Obispo Arquellada 2, oma abikaasa trükikoja kõrval. Sellest teatati kohalikus ajakirjanduses, ajalehes El Anunciador, järgmiste sõnadega:

1860. aastal, kui ta oli omandanud selle tehnika, avas ta oma ateljee. See ei olnud esimene ateljee Hispaanias, tema abikaasa stuudios töötasid juba naissoost fotograafid, kuid tema saavutus oli avada tol ajal naisena oma stuudio La Mercedi kvartalis, aadressil Calle Obispo Arquellada, 2., abikaasa trükipressi kõrval. Sellest teatati kohalikus ajalehes El Anunciador järgmiste sõnadega:„Amalia L. de López: portreed, rühmad, vaated, igas suuruses; fotosid tehakse isegi pilvistel päevadel; peaaegu hetkeline ekspositsiooniaeg; ei tarnita, kui kliendid ei ole rahul." López tegi portreesid täiskasvanuteks riietatud lastest – sigarite ja mütsidega –, vanuritest, ning ajastu surmajärgseid pilte. Samuti on olemas postkaartide kogumik, mis koosneb Bartolomé Esteban Murillo ja Rafael Sanzio piltidest, Jaéni Asuncióni katedraali vaadetest, usupiltide reproduktsioonidest ja silmapaistvate tegelaste portreedest.  1868. aastal osales ta oma graafikatööga Zaragoza riiklikul fotograafiaauhinnal, kus pälvis aumärgi.

1869. aastal kolis ta Madridi, kus tema abikaasa sai kontsessiooni ajalehe La Gaceta Agrícola trükkimiseks, mistõttu sulges ta pärast kaheksa aastat kutselise fotograafina praktiseerimist oma stuudio.  Pärast seda tema fotograafikarjääri kohta rohkem teavet ega ole ka teada, mida ta Madridis tegi. 

 Viited 

 Välislingid 


Kategooria:Hispaania inimesed
Kategooria:Fotograafid
Kategooria:Sündinud 1837
Kategooria:Surnud 1899