Oranž revolutsioon

pisi|Meeleavaldus Kiievis 2004. aasta 22. novembril
Oranžiks revolutsiooniks (ukraina keeles Помаранчева революція) nimetatakse Ukrainas 2004. aasta presidendivalimiste teise vooru tulemustele järgnenud 2004. aasta novembrist 2005. aasta jaanuarini toimunud proteste. Valimisi seostati korruptsiooni, valijate hirmutamise ja valimispettusega. Meeleavalduste keskpunktiks oli Kiiev ja selle keskväljak, kus tuhanded meeleavaldajad päevade kaupa protestisid, kuid ka mujal riigis protestiti kodanikuallumatuse, istumisprotestide ja streikidega.

 Põhjus ja tagajärg 
Proteste põhjustasid mitmete kodumaiste ja välismaiste valimiste vaatlejate, samuti kodanike tähelepanek, et 2004. aasta 21. novembril avaldatud tulemustes Viktor Juštšenko ja Viktor Janukovõtši vahelises konkurentsis oli võimude poolt tulemus viimase kasuks kallutatud. Protestide tagajärjel algsed tulemused tühistati ning Ukraina Ülemkohus määras 2004. aasta 26. detsembriks uued valimised, mille sel korral võitis 52% häältega Juštšenko. Tema ametissemääramisega 2005. aasta 23. jaanuaril lõppes ka Oranž revolutsioon.

Meeleavalduste üheks põhjuseks peetakse eelnevalt võimul olnud Leonid Kutšmaga seotud skandaale (nn Kutšma-gate) – Kutšma toetas Janukovõtšit.

Janukovõtš sai siiski presidendiks 2010. aastal, kuid kaotas positsiooni neli aastat hiljem toimunud Euromaidani kokkupõrgetel Kiievi Iseseisvusväljakul. Erinevalt oranžist revolutsioonist hukkus selle käigus enam kui sada inimest.

 Värvus 
pisi|Meeleavaldajate telgid Kiievis
Oranž oli Juštšenko valimiskampaania tunnusvärvus ning kujunes seetõttu meeleavalduste sümboliks.

 Vaata ka 

 Ukraina ajalugu
 Ukraina ilma Kutšmata
 Julija Tõmošenko
 Georgi lint

 Viited 

Kategooria:21. sajand Ukrainas