Söömavahe

Söömavahe (ka söögivahe) oli taludes kahe söömaaja vaheline aeg ning tööaja mõõduks talutöödel.Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires.  Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 294

Suvisel ajal, jüripäevast pärtlipäevani, jagunes tööpäev kolmeks söömavaheks – esimene keskhommikusest söögikorrast lõunani, teine lõunast õhtusöögini. Kahele tavalisele lisandus varahommikune söömavahe, mis kestis päikesetõusust keskhommikuni (umbes kella 8-ni). Lõuna ajal eraldas söömavahesid ka paaritunnine puhkepaus. 

Talvisel ajal oli taludes kaks söömavahet. 1930. aastatel, kui algas talutööde mehhaniseerimine, hakkasid traditsioonilised pikad suvised tööpäevad lühenema.

Vaata ka
 hommikusöök
 lõunasöök
 oode
 söömaaeg
 söömine

 Viited 

 Kirjandus 
 Aliise Moora, Eesti talurahva vanem toit. Tartu, Ilmamaa, 2007.

Välislingid
Pikk kui söömavahe. Fraseologism.

Kategooria:Toit
Kategooria:Toitumine
Kategooria:Talu
Kategooria:Eesti etnograafia