Iljušin Il-80

Iljušin Il-80 (NATO koodnimega Maxdome; ka Il-86VKP) on Venemaa relvajõudude peastaabi lennujuhtimiskeskuse lendav komandopunkt. 

See on konstrueeritud büroos Iljušin 1980. aastal reisilennuki Iljušin Il-86 baasil, mida on tugevalt moderniseeritud kasutamiseks tuumasõja korral, samuti Venemaa presidendi lendava juhtimiskeskusena. Lennukil on kaks suurt elektrigeneraatorit, mis on paigaldatud tiivaaluste gondlitesse, lennuki side toimib satelliitside vahendusel. Il-80-l pole salongiaknaid, et parendada kaitset tuumaplahvatuse korral tekkiva elektromagnetilise impulsi eestTaylor, Michael JHBrassey World Aircraft & Systems Directory 1999-2000, 2000.ISBN1-85753-245-7, lk. 156. , lennukit on võimalik ka lennu ajal tankida.

Lennuki kere esiosa turjal paikneb "küür" SATCOM-antennidega, milles on ka täiustatud satelliitsideseadmed. Il-80 kere tagaosa all paikneb slepitav ülimadalsagedusala (VLF) traatantenn raadiosideks ballistiliste rakettide ja allveelaevadega.

Mõned allika järgi nimetatakse seda lennukit ka Il-87.

Lennuki normaalne stardimass on 208 tonni, pikkus 59,54 meetrit, tiivaulatus 48,06 meetrit. Lennuk on varustatud nelja turboventilaatormootoriga NK-86, igaüks tõukejõuga 13 000 kg, kiirus 850 km/h, lennu-ulatus 3600 km, praktiline lennulagi 11 000 meetrit.

2011. aasta seisuga oli kasutusel kolm Il-80 lennukit rahvusvahelise registritunnusega RA-86147, RA-86148 ja RA-86149. 

Venemaa sõjatööstussektorist on teavet, et lähiajal asendatakse lennukid Il-80 modernsemate lennukitega Iljušin 96-400M.

 Viited 

Kategooria:Venemaa lennukid
Kategooria:Venemaa sõjalennukid