Anders Härm

Anders Härm (sündinud 15. juulil 1977) on eesti kunstiteadlane ja kuraator.

Ta on õppinud 1995–2000 Eesti Kunstiakadeemias kunstiteadust ning Tartu Ülikoolis vahetusüliõpilasena semiootikat, kultuuriteadust, sotsioloogiat ja kunstiajalugu.

Alates 1999. aastast on Härm kureerinud umbes 40 rahvusvahelist näitust ning aidanud eri institutsioonide juures majutada ja produtseerida rohkem kui 200 kunstiprojekti, seda nii Eestis kui ka välismaal (Saksamaa, Soome, Norra). Sealhulgas on ta kureerinud Eesti paviljoni 2000. aasta Veneetsia arhitektuuribiennaalil ja 2003. aasta Veneetsia biennaalil.

Alates 1995. aastast avaldanud umbes 200 artiklit nii ühiskondlikel teemadel kui ka kunsti- ja kultuuriarvustusi Eesti ajakirjanduses, samuti kirjutanud isikkataloogide eessõnu ja akadeemilist esseistikat. 2023. aastal ilmus tema doktoritööl põhinev raamat „Allumatud kehad. Radikaalsed performatiivsed praktikad 20. ja 21. sajandi kunstis ja kultuuris“. 

Aastatel 2002–2012 töötas Härm Tallinna Kunstihoone koosseisulise kuraatorina. 

Ta on üks Eesti Kaasaegse Kunsti Muuseumi asutajaid (2007) ning juhatuse liige, aastail 2009–2015 tegevdirektor ja programmijuht. 

Aastatel 2000–2016 õpetas ta Eesti Kunstiakadeemias tunnitasulise lektorina ja 2006–2016 oli õppekava "Kaasaegse kunsti küsimused" juht. 2017. aastast on Härm Eesti Kunstiakadeemia dotsent ja kureerimise õppesuuna juht. Anders Härm töötab ka Eesti Kunstimuuseumi Kumu kunstimuuseumis kuraatorina.

 Olulisemad kuraatoriprojektid 

 2026 Galatea triumf. Kunst tehisaru ajastul
 2025 Ragnar Kjartansson. Poiss ja tüdruk ja põõsas ja lind
 2024 Enn Põldroos. Kinnismõtete muuseum
 2022 Lembit Sarapuu. Tegelikkus ja tõelisus 
 2021 Olga Jürgenson. Le Bordel Synthetique 
 2020: Ando Keskküla. Tehnodeelia ja tegelikkus 
 2019 Xenos 
 2014 Must maja. märkmeid arhitektuurist 
 2013 Estonian Dream 
 2011 Tumedus, Tume 
 2009 Blue-Collar Blues 
 2006 Kuritöö ja Karistus 
 2005 Maalimine keelatud 
 2004 Ilja & Emilia Kabakov ning Raul Meel 
 2003 Skriinseiver 
 2003 Marko und Kaido. Eesti paviljon 50. Veneetsia biennaalil. 
 2001 yBa. Eesti Kunstnike Liidu aastanäitus 
 2000 Simulacrum City. Eesti paviljon Veneetsia arhitektuuribiennaalil 

 Tunnustus 

 2002 Sirbi laureaat
 2006 Eesti Kultuurkapitali Kujutava ja Rakenduskunsti Sihtkapitali aastaauhind
 2008 Eesti Kultuurkapitali stipendium “Ela ja sära” 
 2011 Eesti Kunstiteadlaste ja Kuraatorite Ühingu aastapreemia 
 2016 Eesti Kultuurkapitali aastaauhind (koos Neeme Külmaga)
 2018 Eesti Kultuurkapitali stipendium “Ela ja sära” 
 2021–2023 riikliku kunstnikupalga stipendiaat
 2025 Eesti Vabariigi kultuuripreemia

Isiklikku
Ta on elanud koos näitleja Liina Vahtrikuga, neil on poeg Johannes Härm. 2022. aastast on ta abielus ehtekunstnik Maria Valdma-Härmiga.

 Viited 

 Kirjandus 
 Allumatud kehad. Radikaalsed performatiivsed praktikad 20. ja 21. sajandi kunstis ja kultuuris. EKA kirjastus: Tallinn, 2023
 Kolm isamaalist kõnet. ;paranoia: Tallinn, 2013.
 Semionaudi päevaraamat. Tekste aastatest 1999-2008. Ise kirjastatud: Tallinn, 2009.
 On the Genealogy of the “Soros Realism”. “Making of” the International Eastern European Art (1989-2004). Kunstiteaduslikke Uurimusi 2, 2018, lk 7–30.
 Prantslane, inglane ja sakslane avangardi ja popi vahel. Kapitalism, skisofreenia ja hübriidne identiteet. Kunstiteaduslikke Uurimusi 1–2, 2006, lk-d. 29–44. (Koos Hanno Soansiga)

Kategooria:Eesti kunstiteadlased
Kategooria:Eesti näitusekuraatorid
Kategooria:Sündinud 1977