Entroopium

Entroopium on meditsiiniline seisund, mille korral on silmalaug või silmalaud sissepoole voltunud. See võib mõjutada ülemist silmalaugu, alumist silmalaugu või mõlemat, olla ühepoolne või kahepoolne ning avaldada kliinilisi silmanähte. 

Entroopiumi käigus tekib silma sarvkesta pidev ärritus ning suureneb infektsioossetesse silmahaigustesse nakatumise tõenäosus. Ravimata jätmisel võib tekkida püsiv nägemise halvenemine või nägemiskadu.Haiguse kulg, diagnostika ja ravi on sarnased nii inimestel kui ka loomadel.

 Tüübid 
Entroopiumi saab patogeneesi järgi liigitada kaheks.

 Primaarne 
Primaarne ehk arenguline entroopium moodustab enamuse entroopiumi juhtumitest. See tuleneb silmalaugude, silmakoobaste, silmamuna ja nende omavaheliste sidemete arenguhäiretest.

 Sekundaarne 
Sekundaarne entroopium on vähem levinud ja seda põhjustavad traumajärgne armkude või lihasspasmid. Spastiline entroopium viitab entroopiumile, mis on põhjustatud musculus orbicularis oculi spasmist vastusena tugevale silmavalule või -ärritusele. Armkoest tulenev entroopium tekib varasematest operatsioonidest, vigastustest ja traumadest omandatud silmalau deformatsioonidest või kroonilisest põletikust.

 Sümptomid 

 Inimestel ja loomadel 
 Silmade vesisus
 silmade punetus
 sidekesta hüpereemia
 eritis silmast
 blefarospasmid
 sügelus

 Loomadel 
Kromodakrüorröa (silmade ümber olevate karvade värvuse muutus, mis on põhjustatud pisaravoolust).

 Diagnoosimine 
Enne entroopiumi diagnoosimist tuleb läbi vaadata patsiendi olemasolev anamnees ning välistada igasugused muud silmahaigused ja infektsioonid.

 Schirmeri test 
Patsiendi näo ehitus ja silmalaugude asend vaadatakse üle ning sooritatakse Schirmeri test. Test viiakse läbi kasutades lokaalset anesteetikumi ning mõõdetakse pisarate sekretsioonitaset. Kasside puhul on aga selline test üsna ebatäpne, sest nende pisaranäit on niigi madal. Selle tõttu peab antud juhul jälgima ka muid füüsilisi näite ja sümptomeid. Pärast testi sooritamist vaadatakse patsiendi näokuju ja silmalaugude asend uuesti üle.

 Fluorestsentsangiograafia 
Erinevate võõrkehade või sarvkesta kahjustamise tuvastamiseks silmas kasutatakse fluorestsentsangiograafiat. Sarvkesta fluorestseiiniga kuvamine on oluline haavandite või sarvkesta traumade tuvastamiseks. Haavandid võivad olla nii entroopiumi põhjuseks kui tagajärjeks.

 Ravi 
Entroopiumi saab ravida nii invasiivselt kui ka mitteinvasiivselt, kuid tavaliselt annab parima tulemuse kirurgiline ravi. 

Mitteinvasiivsete ravimeetoditena on kasutusel kleepuvad õmblused, kontaktläätsed või tarsorraafiad. Neid kasutatakse põhiliselt kirurgilise ravi eel sümptomite vähendamiseks.

Üks invasiivse ravi võimalustest on hüaluroonhappe kasutamine nahaaluse täiteainena. See protseduur võib eriti sobida eakatele patsientidele ja neile, kellel on kõrge anesteesia risk, sest protseduur ei nõua üldanesteesia kasutamist.

 Kirurgiline ravi 

 Modifitseeritud Hotz-Celsuse tehnika 
Modifitseeritud Hotz-Celsuse tehnikat kasutatakse alumise silmalau ravis. Modifitseeritud Hotz-Celsuse tehnikas (HC) tehakse esialgne sisselõige silmalau servast allpool ja sellega paralleelselt, ulatudes üle entroopiast kahjustunud ala. Seejärel tehakse teine sisselõige tehtud lõikest madalamalt ja eemaldatakse kahe lõike vahele jääv nahk. Paranduse täpsemaks muutmiseks ja eemaldatava koe hulga vähendamiseks peab sisselõige olema kaane serva lähedal.

 V-kiilu eemaldamine 
V-kiilu eemaldamist kasutatakse entroopiumi jaoks enamasti koos Hotz-Celsuse tehnikaga. Selle tehnikaga alalau entroopiumi korrigeerimise ühe kirurgilise protseduuri üldine edukus oli 94,2% silma kohta.Read RA, Broun HC. Entropion correction in dogs and cats using a combination Hotz-Celsus and lateral eyelid wedge resection: results in 311 eyes. Vet Ophthalmol. 2007 Jan-Feb;10(1):6-11. doi: 10.1111/j.1463-5224.2007.00482.x. PMID: 17204122. Silmalaust eemaldatakse kolmnurgakujuline koetükk ja laug õmmeldakse uuesti kokku, mille tulemusel nahk pinguldub.

 Entroopium loomadel 
pisi|Entroopium kassil
Entroopiumi on dokumenteeritud enamiku koeratõugude puhul, kuigi mõned tõud (eriti tõupuhtad) on haigestunud sagedamini kui teised. Nende hulka kuuluvad akita, mops, tšau-tšau, shar pei, bernhardiin, Inglise kokkerspanjel, bokser, Inglise springerspanjel, Kõmri springerspanjel, labradori retriiver, Cavalier King Charlesi spanjel, Napoli mastif, bullmastiff, Saksa dogi, Iiri punane setter, Shiba Inu, rotveiler, puudel. Sarnaselt on entroopiumi dokumenteeritud ka kassidel.

 Allikad 

__INDEKSIGA__
Kategooria:Silmahaigused