Karpoši mäss

Karpoši mäss (ka Karpoši ülestõus) oli Osmanite Riigi vastane kristlaste ülestõus Kesk-Balkanil oktoobris 1689.Карпошовото въстание (1689 г.) проф. д-р Петър Петров (Македонски Научен Институт – София, 1994) Македонска Библиотека No 25. Mässu juht Karpoš sündis Osmanite Vardari Makedoonias (tänapäeva Põhja-Makedoonias), ilmselt Vojniki külas, mis tänapäeval jääb Staro Nagoričane omavalitsuse aladele, Kumanovo linna lähistele. Tema sünninimi oli Petar ning ta põgenes juba noorena Valahhiasse, kus töötas kaevurina. Vanemana kolis ta Rodope mägedesse Dospati linna (tänapäeva Kreeka-Bulgaaria piiril), kus temast sai kurikuulus haidukk. Kui Saksa-Rooma Riigi sõjavägi Osmanite Balkanile tungis, asus Karpoš elama tänapäeva Bulgaaria-Serbia piirile Trani lähistele, kus ta alustas Osmanite keskvõimu vastast tegevust.Historical Dictionary of the Republic of Macedonia, Dimitar Bechev, Scarecrow Press, 2009, ISBN 0810862956, Lk 114.

Eellugu

1683. aastal moodustasid Saksa-Rooma Riik, Poola ja Veneetsia Osmanite-vastaseks sõjaks Püha Liiga. Hiljem liitus sellega ka Venemaa. 1683. aastal sai Osmanite Riik Viini lahingus lüüa ning oli sunnitud Kesk-Euroopast taganema. Osmanite Riigi ebastabiilsus Balkani poolsaarel andis ruumi rahva rahulolematusele, eriti pingeline oli olukord Üsküpis (Skopjes) ja Nişis (Nišis), kust Karpoši mäss ka alguse sai.Mihailo Apostolski, Istorija na makedonskiot narod, Institut za nacionalna istorija, Skopje, Macedonia, 1969 p. 279  1689. aasta oktoobris lõpus jõudsid Püha Liiga Austria väed, mida juhtis kindral Enea Silvio Piccolomini, Üsküpi tasandikule, kus kohalikud neid rõõmuga tervitasid. Piccolomini väed süütasid 26. oktoobril 1689 Skopje. Tulekahju kestis kaks päeva ning enamik linnast hävis. Ajaloolased ei ole Piccolomini kavatsustes kindlad, ilmselt süütas ta linna, kuna teadis, et ei ole võimeline Austriast nii kaugel asuvaid alasid niikuinii enda kontrolli all hoidma, kuid võimalik on ka, et ta tegi seda mõne haiguse leviku peatamiseks.

Ülestõus
pisi|Karpoši mälestusmärk Skopjes
Mäss puhkes oktoobris 1689 Köstendili (Kyustendili), Şehirköy (Piroti) ja Üsküpi (Skopje) vahelistel aladel. Türgi ajaloolase Silahdar Findiklili Mehmed Agha andmetel oli mässu juht Karpoš Dospati ümbrusest pärit vojevood või haidukk. Mässulised olid suvel olnud rahulikud, kuna lootsid Austriast abi saada, kuid sügisel tõusid vojnukid Osmanite võimu vastu Põhja-Traakias Filibes (Plovdivis) ja Pazarcıkis (Pazardžikis) üles.War and Society in East Central Europe: East Central European Society and War in the Pre-Revolutionary Eighteenth Century, Béla K. Király, Gunther Erich Rothenberg, Brooklyn College Press, 1982, pp. 319–320. Türklased olid Karpoši nimatanud Sofya (Sofia), Köprülü (Velesi), Doyrani (Dojrani), Köstendili (Kyustendili) ja Nevrokopi (Gotse Deltševi) mässulisi maha suruma, kuid ta asus vastupanuliikumise poolele üle. Karpoš vallutas Osmanite käest Eğri Palanka (Kriva Palanka) linna ning tegi sellest enda ülestõusu keskuse. Ei ole teada, kas austerlased aitasid ülestõusnuid. Karpoši nimetati Kumanovo kuningaks, selle tiitli andis talle Saksa-Rooma keiser Leopold I, kes saatis talle tunnustuse märgiks ka ehitud kiivri.Habsburgs and Ottomans between Vienna and Belgrade (1683–1739) Ivan Părvev p. 92

Mahasurumine
Mässuliste olukord halvenes poliitilistest ja sõjalistest suunamuutustest tingitult kiiresti. Osmanitürgi võimud tungisid piirkonda, surusid mässu maha ning ajasid Austria väed enda territooriumilt välja. Osmanid said selleks abi Krimmi khaanilt Selim I Gerailt.

Osmanite sõjanõukogu kogunes Sofias 14. novembril 1689 ning otsustas mässulistele peale tungida läbi Kyustendili, kuid enne seda tuli tagasi vallutada Kriva Palanka. Kui mässulised Osmanite plaanidest teada said, otsustasid nad Kriva Palanka maha põletada ning seadsid enda uue keskuse üles Kumanovos. Nad jõudsid end vaevalt osmanitürklaste ja tatarlaste pealetungiks ette valmistada. Mässulised olid suures arvulises vähemuses ning said kiiresti lüüa. Pealetungi käigus langesid neist paljud, k.a Karpoš, vangi. Pealetungi nimetati teiseks Kumanovo lahinguks.Rozita Dimova, Ethno-Baroque: Materiality, Aesthetics and Conflict in Modern-Day Macedonia, Berghahn Books, 2013, ISBN 1782380418, lk 97.Α. Ε. Vacalopoulos, History of Macedonia 1354–1833; Translated by Peter Megann, (Institute for Balkan studies, Θεσσαλονικη, 1973) lk-d 216–226.

Pärast lahingut hukati kõik mässulised, kes koostööd ei teinud. Karpoš jäeti koos paljude teistega vangi. Pärast Kumanovo vallutamist liikusid Osmanid koos vangidega Skopjesse, kus nad Karpoši ja teised hukkasid. Arvatavasti suri Karpoš Skopje ajaloolisel Kivisillal.

Tagajärjed
Lahingutes ellu jäänud mässulised olid sunnitud surmanuhtluse vältimiseks riigist põgenema. Paljud põgenesid põhja, üle Sava ja Doonau jõgede.

Pärand
pisi|Karpoši mälestustahvel Skopjes
Üks Skopje kümnest omavalitsusest, Karpoši omavalitsus, on nimetatud Karpoši järgi.

Teise maailmasõja ajal Jugoslaavia kommunistide ja Makedoonia Partisanide ridades võidelnud Hristijan Todorovski Karpoš võttis enda pseudonüümi Karpošilt.

Skopjes on Kivisilla, Karpoši tõenäolise surmapaiga juures Karpoši väljak, mille lähedal on temale pühendatud mälestustahvel ja -märk.

Antarktise Ida-Shetlandi saarestiku Snow Islandil on Karposh Point, mis on samuti Karpoši järgi nimetatud.Karposh Point. SCAR Composite Gazetteer of Antarctica.

Viited

Kategooria:1689
Kategooria:Osmanite riigi sõjandus