Euroala laienemine

Euroala laienemine on pidev protsess Euroopa Liidus (EL). Kõik liikmesriigid, välja arvatud Taani, on kohustatud kasutusele võtma euro oma ainsa valuutana. Selleks peab riik vastama teatud kriteeriumidele, mille hulka kuulub Stabiilsuse ja kasvu pakt.

Liikmesriigid
2026. aastal on euroalas 21 ELi liikmesriiki, millest esimesed 11 (Austria, Belgia, Hispaania, Holland, Iirimaa, Itaalia, Luksemburg, Portugal, Prantsusmaa, Saksamaa ja Soome) võtsid euro kasutusele 1. jaanuaril 1999, kui see oli ainult elektrooniline. Kreeka liitus 1. jaanuaril 2001, aasta enne seda, kui füüsilised euromündid ja rahatähed hakkasid asendama euroala vanu rahvusvaluutasid.

Seejärel liitusid nimetatud aasta 1. jaanuaril euroalaga järgmised 9 riiki: Sloveenia (2007), Küpros (2008), Malta (2008), Slovakkia (2009), Eesti (2011), Läti (2014), Leedu (2015), Horvaatia (2023) ja Bulgaaria (2026).

Euro on ametlike lepingute alusel kasutusel Andorras, Monacos, San Marinos ja Vatikanis ning ühepoolselt Kosovos ja Montenegros, kuid neid riike ei loeta ametlikult euroala liikmeteks.

Tulevik
Laienemise päevakorras on viis ülejäänud riiki: Poola, Rootsi, Rumeenia, Tšehhi ja Ungari.

Euroopa Liidu liikmesriikidelt, kes ei ole veel eurot kasutusele võtnud, eeldatakse enne euroalaga liitumist vähemalt kahe aasta pikkust osalemist Euroopa vahetuskursimehhanismis (ERM II).

Rootsi lükkas eurole ülemineku tagasi 2003. aasta referendumil.

Märtsis 2023 teatas Rumeenia rahandusminister Adrian Câciu, et Rumeenia plaanib ERM II-ga liituda 2026. aastal ja euro kasutusele võtta 2029. aastal.

Poola endine peaminister Jarosław Kaczyński on teatanud, et Poola kavatseb liituda euroga, kuid mitte enne, kui Poola SKP ühe elaniku kohta on 85% Saksamaa omast. 2026. aastal teatas Poola rahandusminister Andrzej Domański, et majanduslikel põhjustel ei ole riigil lähiajal põhjust eurot kasutusele võtta.

Ungaris ja Tšehhis ei ole kindlat plaani euro kasutuselevõtuks.

Viited

Vaata ka
 Euroopa Liidu laienemine 

Kategooria:Euroopa Liit