Tahteavaldus

Tahteavaldus (inglise keeles declaration of intent) on tahte väljendamine õiguslike tagajärgede kaasa toomise eesmärgil.Varul, P., Kull, I., Kõve, V. jt. Tsiviilõiguse üldosa. Tallinn: Juura 2015, lk 84.

 Tahteavalduste liigid 
Tahteavalduse võib teha mis tahes viisil, kui seadusega ei ole ette nähtud teisiti. Eristatakse kolme tüüpi tahteavaldusi:
 otsene tahteavaldus;
 kaudne tahteavaldus;
 vaikimine või tegevusetus.Tsiviilseadustiku üldosa seadus. Riigi Teataja — RT I, 22.03.2021, 8.

Otsese tahteavaldusega on tahe väljendatud sõnaselgelt. Otsene tahteavaldus on praktikas enim kasutatud, sest suuliselt või kirjalikult väljendamine jätab kõige vähem ruumi vääriti mõistmiseks.Hallik, L. Tahteavaldus tsiviilõiguses. Magistritöö. Juhendaja Paul Varul. Tartu: Tartu Ülikool 2005, lk 50–51.

Kaudne ehk konkludentne tahteavaldus tähendab, et tahet on väljendatud teistele arusaadava märguande kaudu, näiteks pea noogutamine nõustumuse väljendamiseks. Kaudset tahteavaldust on raskem tõlgendada.Hallik, L. Tahteavaldus tsiviilõiguses. Magistritöö. Juhendaja Paul Varul. Tartu: Tartu Ülikool 2005, lk 52–53

Vaikimine või tegevusetus võib olla tahteavaldus, kui selle liigitamine tahteavalduseks tuleneb seadusest, isikute kokkuleppest või nendevahelisest praktikast.

Tahteavalduste liigid on loetletud tsiviilseadustiku üldosa seaduse §-s 68. 

 Tahteavalduse tegemine 
Eristatakse kahte tüüpi tahteavaldusi: kindlale isikule suunatud tahteavaldust, mis muutub kehtivaks kättesaamisega, ja kindlale isikule suunamata tahteavaldust, mis muutub kehtivaks tahte väljendamisega.

Eristatakse ka isiklikult ja eemalviibijale tehtud tahteavaldusi. Isiklikult tehtud tahteavalduse korral piisab, kui väljendada tahet teisele isikule reaalajas. Eemalviibijale tehtud tahteavaldus loetakse kättesaaduks, kui see on jõudnud tahteavalduse saaja elu- või asukohta ja tal on võimalus sellega tutvuda.

Tahteavalduse tegija peab olema õigus- ja teovõimeline tahteavalduse tegemise hetkel, mis tähendab, et isiku surm või teovõime piiramine ei mõjuta tahteavalduse kehtivust.Hallik, L. Tahteavaldus tsiviilõiguses. Magistritöö. Juhendaja Paul Varul. Tartu: Tartu Ülikool 2005, lk 84.

Telefoni teel tehtud nõustumusele kehtivad samad reeglid kui kohalviibijale tehtud nõustumusele. Seda saab laiendada ka tahteavaldusele üldiselt ehk telefoni teel tahte väljendamine on sarnane kohalviibijale tehtud tahteavaldusega.Võlaõigusseadus. Riigi Teataja — RT I, 04.01.2021, 19.

Tahteavaldus võib olla asendatud kohtulahendiga. Kui isik ei täida oma seadusest või lepingust tulenevat kohustust teha tahteavaldus, võib selle asendada kohtulahend. Eeltoodud olukord võib tekkida näiteks siis, kui isik on sõlminud müügilepingu ja keeldub omandi üleandmisel tegemast tahteavaldust, millega muudetaks kinnistusraamatu kannet.Varul, P., Kull, I., Kõve, V. jt. Tsiviilõiguse üldosa. Tallinn: Juura 2015, lk 90–91.

 Tahteavalduse tagasivõtmine 
Tahteavaldust ei loeta tehtuks, kui enne tahteavaldust või sellega ühel ajal jõuab tahteavalduse saajani tahteavaldust tagasivõttev tahteavaldus. Tahteavalduse tagasivõtmine on võimalik üksnes eemalviibijale ja kindlale isikule tehtud tahteavalduse korral. Tagasivõttev tahteavaldus võib olla esialgsest tahteavaldusest erinevas vormis.

 Tahteavalduse tõlgendamine 
Tahteavalduse tõlgendamise kohta on tsiviilseadustiku üldosa seaduses antud kaks võimalust. Esiteks tuleks tahteavalduse sisu tõlgendada nii, nagu tegija seda tahtis. Teiseks, olukorras, kus tahteavalduse saaja tegija tegelikku tahet ei tea, tuleb tahteavaldust tõlgendada objektiivselt, nagu mõistlik isik sarnastel asjaoludel tahet mõistma oleks pidanud.

Tahteavalduse loomulikul tõlgendamisel on esikohal subjektiivne pool ehk tegija tahe ning tähtsad avaldaja huvid. Normatiivsel tõlgendamisel vaadatakse avaldust objektiivselt ning sellest tulenevalt on esikohal tahteavalduse saaja huvid. Tahteavalduse tõlgendamise eesmärk on leida mõlema poole huvide tasakaal.Hallik, L. Tahteavaldus tsiviilõiguses. Magistritöö. Juhendaja Paul Varul. Tartu: Tartu Ülikool 2005, lk 95–96.

 Tahte ülimuslikkus 
Tekkida võib küsimus, milline tähendus on tahteavaldusel, mis on väljendatud "vales dokumendis". Näiteks näeb äriseadustiku § 157 lg 2 ette, et "Osanikule makstakse osa kasumist (dividend) võrdeliselt tema osa nimiväärtusega, kui põhikirjaga ei ole ette nähtud teisiti." Kui osanike tahteavaldus maksta ebavõrdseid dividende on väljendatud muus dokumendis kui põhikirjas (nt osanike otsuses, mille poolt on antud ka põhikirja muutmiseks piisav häälte arv), siis kas tahteavaldus (samade osanike suhtes) kehtib või ei kehti? Samuti, kui ühingu juhatus vormistab või protokollib otsuse selle kohta, et volitada töötajat ühingut esindama, siis kas selline tahteavaldus (volituse andmine) kehtib tehingu teise poole jaoks? TsÜS ei näe ette, et tahteavaldus muutuks kehtetuks vaid seetõttu, et dokument, milles see väljendati, "ei ole õige pealkirjaga". Õigussüsteemi jaoks peaks isiku tahe olema olulisem kui koht, viis või dokumendi pealkiri, kus tahe on väljendatud (nn tahte ülimuslikkus). Seega, kehtivaks tuleb lugeda ka vormikohast tahteavaldust, mis on väljendatud muus dokumendis, kui seadus seda nõuab.

 Viited 

Kategooria:Õigusteadus