Franz Marc

Franz Moritz Wilhelm Marc (8. veebruar 1880 München – 4. märts 1916 Braquis, Prantsusmaa) oli saksa ekspressionistlik kunstnik. Ta oli üks mõjukamaid 20. sajandi alguse saksa ekspressioniste.Franz Marc and his paintings. https://www.franzmarc.org/ (vaadatud 01.12.2021).

Koos Vassili Kandinskyga algatas ta 1912. aastal Sinise Ratsaniku (Der Blaue Reiter) almanahhi ja hilisema ekspressioniste koondava kunstirühmituse.  

Kaasaegsetest kunstnikest mõjutasid tema loomingut enim Kandinsky ja August Macke. Marci teostele on iseloomulikud erksad värvid ja peamiselt loomade kujutamine. Tema hilisemas loomingus avaldub üha enam ka kubismi ja futurismi mõjusid.

 Elukäik 
Franz Marc sündis 1880. aastal Münchenis. Ülikoolis alustas ta õpinguid teoloogia erialal, kuid 1900. aastal otsustas asuda kunsti õppima Müncheni Kunstiakadeemias. Seal olid tema õpetajad Gabriel von Hackl ja Wilhelm von Diez. Marcile aga nende õpetatav akadeemiline suund ei sobinud, kuna see takistas tema ekspressionistliku stiili kujunemist.Marion Wolf, Franz Marc. (1974). Biblia Omnii: Timeliness and Timelessness in the Work of Franz Marc. Art Journal, 33(3), lk 226. Kättesaadav: https://www.jstor.org/stable/775786 1903. aastal külastas ta esimest korda Pariisi, kus tutvus mitmete kunstnike teostega, põhiliselt pakkusid talle huvi Paul Gauguin, Vincent van Gogh, Pablo Picasso ning teised ekspressionistid. Just Pariisis hakkaski kujunema Marci edasine stiil. Münchenisse naasnult otsustas ta kunstiakadeemiast lahkuda ning iseseisvalt ekspressionismi viljelema hakata.Klaus H. Carl, Franz Marc. (2013) Franz Marc. Parkstone Press International: New York, lk 44.

Aktiivse kunstiloomega tegeles Marc kuni 1914. aastani, mil puhkes esimene maailmasõda. Koos teiste kaaskunstnikega läks temagi sõtta, aga langes 1916. aastal Verduni lähedal.Klaus H. Carl, Franz Marc. (2013) Franz Marc. Parkstone Press International: New York, lk 70.

Natsi-Saksamaal põlati moodsat kunsti ning degenereerunuks või taandarenenud kunstiks nimetati ka Marci teoseid. Need eemaldati 1930. aastatel Saksamaa kunstinäitustelt ja paljud neist jäid aastakümneteks kadunuks. Tänapäeval on suur hulk Marci teoseid taas eksponeeritud, suurim kogu on Franz Marci muuseumis Saksamaal Kochelis.

 Looming 
pisi|Franz Marc "Sinine hobune I" 1911
Marci esimesed teosed pärast kunstiakadeemiast lahkumist olid üsna naturalistlikud. Ta maalis peamiselt loodusvaateid, akte ja üha enam ka loomi.Klaus H. Carl, Franz Marc. (2013) Franz Marc, lk 46. 20. sajandi esimese kümnendi maalid olid rahuliku värvipaletiga ja mitte veel äratuntavalt Marci stiiliga. Tema hilisematel teostel alates 1910. aastast näeb arvukalt abstraktselt kujutatud erksavärvilisi loomi ­– tihti hobuseid, aga ka näiteks rebaseid, hirvi ja lehmi. Ta keskendus just loomade maalimisele ja joonistamisele, kuna nägi neis ülimat puhtust, süütust ja puutumatust.Edith Hoffmann. (1955). A Franz Marc Exhibition. The Burlington Magazine, 97(627), lk 183. Kättesaadav: http://www.jstor.org/stable/871637 Marc jälgis nende liikumist ja käitumist ning visandas selle põhjal loomakaraktereid. Inimesi Marc oma maalidel peaaegu ei kujutanudki, kuna nad olid tema jaoks loomadele vastandlikult ebapuhtad ja rikutud.

1910. aastal tutvus Marc Pariisis kaasaegse ekspressionisti August Mackega. Just Mackelt sai Marc fovistlikke mõjutusi, mis ilmneb tema töödes eelkõige eredas värvikasutuses.Bernard Blistene. (1999). A History of 20th Century Art. Beaux Arts Magazine: Pariis, lk 58. Marc ja Macke jäid tihedalt suhtlema ning pidasid kirjavahetust, kus analüüsisid ja arutlesid kunsti ning selle tehnikate üle. Ühes kirjas Mackele on Marc selgitanud, mida iseloomustavad tema maalidel põhiliselt kasutatavad põhivärvid. Sinine esindab meessugu ja spirituaalsust, kollane aga naissugu, sensuaalsust ja elurõõmu. Punane nende vahel on julmuse väljendus, mida sinine ja kollane maalilt välja tõrjuma peavad.Klaus H. Carl, Franz Marc. (2013) Franz Marc, lk 50. Marci maale vaadates torkavad tõesti esimesena silma kolm põhivärvi, kõige rohkem aga sinine. Näiteks on tema loomingu hulgas erinevaid siniseid hobuseid kujutavaid maale, nagu "Sinine hobune I" (1911), "Väikesed sinised hobused" (1911) ja "Unenägu" (1912).
pisi|Franz Marc "Unenägu" 1912

 Sinine Ratsanik 
1910. aastal tutvus Marc venelasest ekspressionisti Vassili Kandinskyga, kellega jätkas tihedat läbikäimist. Marc kuulus lühikest aega ka Kandinsky juhitud kunstirühmitusse Die Neue Künstlervereinigung München, kuid mõlemad lahkusid sealt juba 1911. aastal. Järgmisel aastal avaldasid Marc ja Kandinsky almanahhi "Der Blaue Reiter" (1912), mis koosnes peamiselt kunstiteemalistest esseedest ning maalide ja joonistuste reproduktsioonidest.Norbert Lynton. (1980). Moodsa kunsti lugu. Phaidon Press Limited: London, lk 44. Mitmed kunstnikud arutlesid kunsti olemuse ja eesmärkide üle. Näiteks Kandinsky asus almanahhis seisukohale, et eri kunstisuundade eemaldumine üksteisest on kunstile halbKlaus H. Carl, Franz Marc. (2013) Franz Marc, lk 84. ning kunstnikud, muusikud ja teised loomeinimesed peaksid rohkem üksteise loomingut tundma ja mõistma.

Rühmituse nimi pärineb Kandinsky 1903. aastal valminud maalilt, kus sinises rüüs ratsanik ratsutab valgel hobusel üle aasa. Samuti on nii Marcil kui ka Kandinskyl eriline side sinise värviga, mida nad mõlemad seostasid spirituaalsusega.Klaus H. Carl, Franz Marc. (2013) Franz Marc, lk 88. Sinisesse Ratsanikku kuulusid ka näiteks August Macke ja Paul Klee. Nende esimene näitus toimus juba enne almanahhi ilmumist 1911. aastal Münchenis. Seal olid väljas Marci, Macke, Kandinsky, Gabriele Münteri, Henri Rousseau, Robert Delaunay ja Arnold Schönbergi teosed. Rühmituse teisel näitusel 1912. aastal lõid kaasa ka Pablo Picasso ja Kazimir Malevitš.Klaus H. Carl, Franz Marc. (2013) Franz Marc, lk 76–80.

pisi|Franz Marc "Rebased" 1913
Sinine Ratsanik erines olemuselt teisest saksa ekspressionistlikust rühmitusest Sild (Die Brücke). See loodi juba 1905. aastal ning sinna kuulunud kunstnikel oli üsna sarnane stiil ja looming. Sinise Ratsaniku liikmete hulgas aga kindlat siduvat stiili ei tekkinud ning igal kunstnikul oli oma isikupärane käekiri. Sinise Ratsaniku rühmitus sai lõpu juba 1914. aastal, kui puhkes esimene maailmasõda.Klaus H. Carl, Franz Marc. (2013) Franz Marc, lk 90.

Sinise Ratsaniku aastatel (1911–1914) maalis Marc suure osa oma tuntumatest teostest. Need on talle iseloomulikult värvirikkad ja ekspressionistlikud, neis avaldub loomade emotsioon ja karakter. Alates 1912. aastast suundus aga Marci stiil üha rohkem kubismi ja futurismi poole.

 Viimased loomeaastad 
1912. aastal tutvus Marc prantsuse maalikunstniku Robert Delaunayga. Tema mõjul hakkas Marc oma teostes üha enam kasutama futuristlikke ja kubistlikke motiive, suuremat abstraktsust, järske jooni ning veelgi julgemalt värve. Temaatika jäi Marci teostes samaks ning ta jätkas loomade kujutamist. Selle perioodi head näited on "Rebased" (1913) ja "Loomade saatus" (1913).
pisi|Franz Marc "Loomade saatus" 1913

 Tähtsus kunstiajaloos 
Marc oli üks saksa ekspressionismi mõjukamaid kunstnikke, kes oma lühikese elu jooksul jõudis välja kujundada omapärase ja äratuntava stiili. Koos kaasaja ühe mõjukama abstraktsionisti Kandinskyga asutas ta Sinise Ratsaniku kunstirühmituse, mis oma kolme tegutsemisaasta jooksul andis olulise panuse saksa kunsti ja ekspressionismi arengusse. Marci teosed kergesti äratuntavad erksavärviliste loomafiguuride järgi, milles väljendub dünaamilisus ja hing.

 Viited 

Kategooria:Saksamaa maalikunstnikud
Kategooria:Sündinud 1880
Kategooria:Surnud 1916