Seitsmepenikoormasaapad

Seitsmepenikoormasaapad on kujund Euroopa folklooris ja mütoloogias. Need on võlusaapad, mis võimaldavad läbida väga kiiresti pikka maad ja astuda seitse penikoormat ühe sammuga. Teistes Euroopa keeltes nimetatakse neid enamasti seitsme ljöö saabasteks. Prantsuskeelne nimetus on bottes de sept lieues. ingliskeelne seven-league boots, saksakeelne  Siebenmeilenstiefel 'seitsmemiilisaapad' (miil võrdub siin ljööga)- Soome keeles on nende nimetus sarnaselt eesti keelega seitsemän peninkulman saappaat.

Seitsmepenikoormasaapad on saanud tuntuks Charles Perrault' muinasjuttudest, näiteks "Le Petit Poucet". Seitsmepenikoormasaapaid on mainitud näiteks Goethe "Faustis", Hauffi lasteraamatus "Väike Mukk".

 Nimetuse päritolu
Inglise keeles tekkis väljend seven-league boots algselt tõlkena prantsuskeelsest terminist bottes de sept lieues mille tegid tuntuks Charles Perrault' muinasjutud. Ljööd (inglise kontekstis umbes 3 miili ehk umbes 4,8 km) peeti vahemaaks, mille keskmine mees läbib ühe tunniga. Kui mees kõnniks seitse tundi päevas, läbiks ta seega seitse liigat ehk umbes 21 miili. Prantsusmaal sõltus ljöö pikkus ajast ja piirkonnast. Tavaliselt oli see 3–4,5 km.

17. sajandil nimetati postipoiste saapaid väidetavalt seitsmepenikoormasaabasteks. Kuigi on pakutud, et "seitse leaguei" on postijaamade vahelisele vahemaale (postipoisid puudutanuks saapaid maapinda vaid igas postijaamas hobuseid vahetades), on see ebatäpne: postijaamade vaheline kaugus oli fikseeritud maksimaalselt viiele 'league''ile.

 Viited 
Kategooria:Folkloor