Čačersk

Čačersk (valgevene-eesti transkriptsioonis Tšatšersk) on linn Valgevenes Homieli oblastis, Čačerski rajooni halduskeskus. Čačersk asub merepinnast 146 meetri kõrgusel Soži ja Čačora jõe ühinemispaigas, Homieli linnast 67 kilomeetri kaugusel.

Linnas on metsamajand ja kaks puidutöötlemisettevõtet, Homieli veinivabriku filiaal ja kaks rõivaid tootvat tsehhi. Linnas antakse välja kohalikku lehte Чачэрскі веснік. Haridust annavad kaks keskkooli, spordikool ja kunstikool. Linnas on kolm raamatukogu ja kultuurimaja. Vaatamisväärsusteks on sealne etnograafia-ajaloomuuseum, linnamägi, vanalinn, sünagoog, XVIII sajandil rajatud raekoda, XIX sajandi alguses rajatud mõisakompleks ja õigeusu kirik 1783. aastast. 

 Nimi 

Linn on saanud nime Čačora jõe järgi. Selle nimi tuleneb omakorda sõnast чачор, mis tähendab vaha. Piirkonna elanikud kogusid vanal ajal metsadest vaha, saates seda mööda Soži ja Dneprit alla vahetuseks muude kaupade vastu. Sellisest kaubandusest annavad tunnistust ka leitud vahalaadungiga laevade jäänused.Нашы гарады: грамадска-палітычнае даведачнае выданне / У. А. Малішэўскі, П. М. Пабока. — Мн.: Народная асвета, 1991.

Linna poolakeelne nimekuju on Czeczersk. Linna leedukeelne nimekuju on Čačerskas.

Elanikkond

<tr valign=top><td>
 888 (1826)
 2 396 (1880)
 2 325 (1897)
 2 468 (1903)
 3 190 (1908)
 5 138 (1939)
 2 865 (1959)
 5 775 (1970)
 8 303 (1979)
<td>
 9 762 (1989)
 8 100 (1991)
 7 700 (2002)
 8 043 (2006)
 8 015 (2011)
 8 086 (2014)
 8 222 (2016)
 8 445 (2018)

1939. aastal oli Čačerski elanikest valgevenelasi 72,6%, juute 19%, venelasi aga 4,5%.http://www.demoscope.ru/weekly/ssp/ussr_nac_39_ra.php?reg=602 2009. aastal oli linnas valgevenelasi 92,7%, venelasi 5,53%, ukrainlasi 1,08%, armeenlasi aga 0,11%.Перепись населения 2009. Национальный состав Республики Беларусь. Kd. 3. — Мн., 2011 — Lk. 114—117.

 Ajalugu 

Sealsel linnamäel teostatud arheoloogiliste väljakaevamiste põhjal on teada, et Čačersk oli asustatud juba X sajandil. Esimesed kirjalikud teated asula kui radiimitšite linna kohta pärinevad siiski aastast 1159 (Чичерск), mil Kiievi vürst loovutas selle koos Mazyriga Tšernigovi vürstile. XIII sajandil ja XIII sajandil kuulus Čačersk Tšernigovi vürstiriiki. 

XIV sajandi keskpaiku oli see Leedu koosseisus. Aastail 1387–1390 oli asula vürst Skirgaila valduses., hiljem kuulus aga suurvürstidele. Toona rajati sinna ka linnus. 1501. aastal läks asula suurvürstinna Jelena valdusse, hiljem kuulus aga erinevatele aadlikele (Czartoryskid, Zenowiczid, Lew Sapieha, Daszkiewiczid. 1506. aastal piirasid sealset linnust esmalt tatarlased, hiljem aga Moskva väed.

1509. aastal oli Čačersk Vilniuse vojevoodkonda kuuluv alev.Грынявецкі В. Чачэрск // ВКЛ. Энцыкл. Kd. 2. — Менск, 2005. Lk. 744. 1510. aastal sai asula Magdeburgi õigused.Ляўковіч А. «Я не ганю землі чужыя, хай іх сонца не абміне, толькі дзе б за морам ні быў я, Беларусь мая снілася мне…» // «Народная Газета» № 121 (4536),  Seoses haldusreformiga hakkas linn kuuluma Minski vojevoodkonda ja Retšitsa maakonda.Вялікі гістарычны атлас Беларусі Kd.2, Mińsk 2013, Lk. 104. 1629. aastal sai Čačersk õiguse pidada kaks korda aastas laata, samuti õiguse iganädalasele turule. 1704. aastal oli linnas neli õigeusu kirikut ja üks katoliku kirik, veski, kõrts, pesuköök ja kolm poodi. 1754. aastal hakkas linnas tegutsema jesuiitide misjonikeskus.

Seoses Poola jagamisega läks Čačersk 1772. aastal Venemaa koosseisu, kus sellest sai alguses maakonnalinn, hiljem aga Rogatšovi maakonna vallakeskus. 1774. aastal läks linn kindral Tšernõševi valdusse. Aastaks 1780 oli asulast saanud alev, toona avati seal klaasikoda (lõpetas tegevuse 1879). 1788. aastal avati alevis postkontor ja jesuiitide kool, 1796. aastal aga telliselööv. Alevis oli kaks apteeki ja park, seal asus ka jõesadam. sai linn omale vapi. Aastal 1788 avati seal postkontor.

Aastal 1880 oli alevis kaks kooli ja 76 poodi, toona peeti seal neli korda aastas laata. Aastal 1897 oli alevis katoliku kirik, neli õigeusu kirikut ja kuus juutide palvemaja. Toona oli alevis kõrts, postkontor-telegraafijaam, seal asus 80 poodi. Aastal 1900 oli sealne jõesadam kodusadamaks 21 laevale ja 48 pargasele, kaubaveo maht oli 1530 tuhat puuda.Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона: В 86 томах (82 т. и 4 доп.). СПб, 1890—1907. Aastal 1911 avati sealsete koolide juures raamatukogud, alevis hakkas tegutsema hoiu-laenuühistu. Aastal 1918 vallutasid alevi saksa väed.

Čačersk hakkas 25. märtsil 1918 kuuluma Valgevene Rahvavabariiki. 1. jaanuaril 1919 võttis Valgevene NSV juhtkond vastu otsuse, et linn kuulub Valgevene koosseisu. Reaalselt läks Čačersk Valgevene NSV koosseisu aastal 1926, kus sellest sai samanimelise rajooni halduskeskus. Teise maailmasõja ajal okupeerisid Saksa väed alevit  14. augustist 1941 kuni 27 novembrini 1943. Linnaõigused sai Čačersk 3 novembril 1971.

1920. aastatel tekkis Soži jõe teisele kaldale Čyrvony Bierahi alevik, kus 1930. aastal moodustati kohalik kolhoos. Alevikus asus ka metskond, sinna rajati algkool. Teises maailmasõjas hukkus neli aleviku elanikku. 20. mail 2015 liideti alevik Čačerski linnaga.РЕШЕНИЕ ЧЕЧЕРСКОГО РАЙОННОГО СОВЕТА ДЕПУТАТОВ 20 мая 2015 г. № 42 Об упразднении поселка Красный Берег Чечерского района

 Tuntud elanikke 
Aksana Biaźlepkina – Valgevene kirjanik
Inesa Drabyšeŭskaja – Valgevene meedik ja minister
Wacław Kluczyński – Poola sõjaväelane

Viited

 Välislingid 

Poola Kuningriigi geograafiline leksikon
Poola Kuningriigi geograafiline leksikon (uuem väljaanne)
Linn Valgevene fotoentsüklopeedias

Kategooria:Valgevene linnad
Kategooria:Čačerski rajoon