Pentagoni ufovideod

pisi|GOFAST-i video (2015)
pisi|GIMBAL-i video (2015)
Pentagoni ufovideod on kolm infrapunavideot, mille on filminud Ameerika Ühendriikide mereväe hävituslendurid 2004. ja 2015. aastal. Videod lekitati internetti 2017. aasta detsembris. Praegu arvatakse Pentagoni ufovideote hulka veel kaks videot ja kolm fotot, mis on 2019. aastal salvestatud samuti USA mereväes. 

Ameerika Ühendriikide kaitseministeerium (sünonüümne ministeeriumi peahoone nimega Pentagon) kinnitas 2020. aastal esimese kolme lekkinud video autentsust, seletamatust ja avalikustas need ka ise. 2021. aastal kinnitas Pentagon ka 2019. aastal tehtud salvestiste autentsust ja seletamatust.

Esimesed kolm videot lekitas internetti Ameerika Ühendriikide kaitseministeeriumi endine töötaja Christopher Mellon, kes tsiviilisikuna hankis need varjatult endise kaitseministeeriumi töötaja Luis Elizondo käest.

Videote lekkimine püüdis Ameerika Ühendriikide Kongressi tähelepanu. Kongress andis detsembris 2020 Pentagonile käsu koostada 180 päevaga raport, mis lahkab tundmatute õhusõidukite olemust ja nende potentsiaalset ohtu. Raport avalikustati 25. juuni 2021. Selles kinnitatakse tuvastamata õhufenomenide ohtu lennundusele ja võimalikku väljakutset Ameerika Ühendriikide rahvuslikule julgeolekule. Dokumendis lahatud 144 nähtusest 143, sh kõnealused kolm videot, on määratletud "seletamatuks" (ingl unexplained).

 Taust 

 2004 
14. novembril 2004 väljus lennukikandjalt USS Nimitz kaks F/A-18 hävituslennukit. Ühte neist juhtis komandör David Fravor, teist juhtis leitnantkomandör Alex Dietrich. Tandemüksus asus uurima radarinäitusid, mis viitasid võimalikule sihtmärgile California osariigi lõunarannikul. Fravorile oli eelnevalt öeldud, et laev USS Princeton on kaks viimast nädalat täheldanud ebatavalist õhusõidukit. See õhusõiduk tavatses ilmuda 24 300 meetri kõrgusel, enne kui see kõigest sekunditega sööstis merepinna poole, peatudes merepinnast 6000 meetri kõrgusel ning jäädes sinna hõljuma.

Mere kohal nägid neli inimest (piloodid Fravor, Dietrich ja nende kaaspiloodid) sama asja: mere kohal hõljus valge ja ovaalne objekt, mis oli umbes 12 meetrit pikk. See tegi etteaimamatuid järske küljelt-küljele liigutusi. Mõlemal lennukil oli visuaalne kontakt sellega umbes 5 minutit. Fravor hakkas selle sõiduki poole spiraalselt laskuma ning tundmatu õhusõiduk hakkas tema poole spiraalselt vastu tulema. Üks langes, teine tõusis. Kui tundmatu sõiduk jõudis Fravori lennuki ette, see haihtus õhust. Dietrich, kes samal ajal oli üleval ringe teinud, samuti kaotas visuaalse kontakti tundmatu sõidukiga.

Tandemüksus naasis laevale ning uus hävituslennukite üksus uue meeskonnaga asus seda uuesti uurima. Ühe hävituslennuki piloodiks oli leitnant Chad Underwood. Erinevalt Fravori lennukist oli Underwoodi lennuk varustatud infrapunakaameraga (FLIR, forward-looking infrared), mille järgi sai see video ka nime "FLIR" või "FLIR1". Underwood salvestas objekti umbes 25 km kauguselt ja andis sellele jäädvustatud tundmatule õhusõidukile nime Tic Tac, kuigi tema seda oma silmaga ei näinud.

 2015 
2015. aastal salvestasid Ameerika Ühendriikide idarannikul lennukikandja USS Theodore Roosevelti hävituslendurid infrapunavideod "GOFAST" ja "GIMBAL". Lisaks pilootide enda visuaalsele kontaktile esinesid tuvastamata sõidukid ka hävituslennukite radaritel, neid oli mitu. Õhusõidukeid ei suutnud piloodid tuvastada. Piloot leitnant Ryan Graves on hiljem ka avalikkuse ette astunud ja sel teemal intervjuusid andnud.

 2019 
pisi|Ekraanitõmmis USS Russelli videost (2019)
Aprillis 2019 filmiti lennukikandja USS Russell pardal video kolmnurksest vilkuvast objektist, mis hõljus üle laeva.

15. juulil filmiti läänerannikul allveelaeva USS Omaha pardal infrapunakaameraga 23 km kaugust kera, mis liikus mõnda aega vee kohal ning seejärel langes sujuvalt vette.

Täpsustamata ajal 2019. aasta jooksul jäädvustati mereväe töötajate poolt ka kolm fotot, mida tuntakse kui tammetõru (acorn), kera (sphere) ja metallist tsepeliin (metallic blimp).

 Videote lekkimine 
2004. ja 2015. aastal salvestatud videod lekitati New York Timesile, mis avalikustas need 16. detsembril 2017. Vilepuhujaks oli Ameerika Ühendriikide kaitseministeeriumi endine asekantsleri sekretäri abi (deputy secretary assistant) Christopher Mellon. Ta sai videod ühe teise endise julgeolekutöötaja, Luis Elizondo käest, kes oli eelnevalt nende videote vabaks andmist taotlenud (declassifying). Pärast videote vabaks andmist lahkus Elizondo oktoobris 2017 oma ametist, et protestida Ameerika Ühendriikide kaitseministeeriumi julgeolekuküsimuste huvipuuduse vastu.

 Tunnistused 
2004. ja 2015. aasta sündmustes osalenud piloodid David Fravor, Alex Dietrich ja Ryan Graves ning 2017. aasta lekke eest vastutavad julgeolekutöötajad Christopher Mellon ja Luis Elizondo on andnud intervjuusid, näiteks:

 Intervjuu Elizondo, Gravesi, Fravori, Dietrichi ja Melloniga saates "60 Minutes" (16. mai 2021)
 Intervjuu Melloniga (2. juuni 2021)
 Fravori, Dietrichi ja Melloni pikem intervjuulõik saates "60 Minutes" (16. mai 2021)
 Intervjuu Fravoriga ja Elizondoga (NBC News) (16. aprill 2021)

 Vaata ka 

 Pentagoni uforaport

 Viited 

Kategooria:Ufoloogia