Johann-Bernhard Haljaste

Johann-Bernhard Haljaste (kuni 1938 Grünberg, 28. mai 1889 Lihula vald, Läänemaa – 20. juuli 1942 Norillag, Venemaa) oli Eesti sõjaväelane (kolonel).

Elukäik
Lõpetas Lihula vallakooli ning kuldmedaliga Pärnu gümnaasiumi, õppis aasta Riia Polütehnikumis. Ajateenistuse läbimise järel sooritas 1913. aastal inseneriväe reservlipniku eksami. Esimese maailmasõja puhkedes mobiliseeriti, teenis vene inseneriväe koosseisus. Eesti rahvusväeosade moodustamisel tuli Eestisse, määrati 1. Eesti jalaväepolku nooremaks ohvitseriks.

Vabadussõja tegi kaasa jalaväeosades, 1. jalaväepolgus nooremohvitserina ja 3. diviisi tagavarapataljoni ülemana. 1920. aasta septembris viidi üle inseneriväkke. 1922. aastal lõpetas alalisväe ohvitseride kursuse. 17. jaanuarist 1923 määrati Inseneripataljoni ülema kohusetäitjaks. 1924. aastal loodi üksuse baasil Pioneerpataljon ja Sidepataljon ja Haljaste määrati Pioneerpataljoni ülemaks. Oli sel ametikohal kuni 1940. aastani.

1940. aastal, Eesti sõjaväe likvideerimisel määrati  22. Eesti territoriaalkorpuse inseneriteenistuse ülemaks. Arreteeriti 1941. aastal juuniküüditamise käigus. Laagris mõisteti surmanuhtlus ja hukati.

Tunnustus
Püha Anna ordeni 2., 3. ja 4. järk
Püha Stanislavi ordeni 2. ja 3. järk
Kaitseliidu Valgeristi teenetemärgi III klass
Kotkaristi teenetemärgi III klass 
Karutapja ordeni III järk

Viited
Ohvitseride andmekogu

Kategooria:1. Jalaväerügemendi koosseis
Kategooria:Inseneripataljoni koosseis
Kategooria:Pioneerpataljoni koosseis
Kategooria:Kotkaristi III klassi teenetemärgi kavalerid
Kategooria:Karutapja ordeni kavalerid
Kategooria:Eesti kolonelid
Kategooria:Eesti represseeritud isikud
KATEGOORIA:Sündinud 1889
Kategooria:Surnud 1942