Geoloogia-mineraloogiadoktor

Geoloogia-mineraloogiadoktor (vene keeles доктор геолого-минералогических наук; bulgaaria keeles доктор по геоложки и минералогични науки) on geoteaduste valdkonnas antav teaduskraad (teaduste doktor) mitmes riigis, sealhulgas Venemaa Föderatsioonis ja Bulgaarias. Varem oli kasutusel Nõukogude Liidus (1934–1991). Iseseisvunud Ukrainas kasutati kuni 1996. aastani; seejärel mugandati geoloogiadoktoriks.

Geoloogilised distsipliinid
Geoloogia-mineraloogiadoktori (Ukrainas geoloogiadoktori) teaduskraad antakse kandidaadikraadi omavale ja geoloogilistes distsipliinides doktoriväitekirja edukalt kaitsnud teadlasele. 

Geoloogilised distsipliinid Ukrainas 
üldine ja regionaalgeoloogia
geokeemia
geotektoonika
geoinformaatika
hüdrogeoloogia
insenerigeoloogia
petroloogia
paleontoloogia ja stratigraafia
ookeanide ja merede geoloogia (meregeoloogia)
maavarade geoloogia
majandusgeoloogia
mineraloogia ja kristallograafia
litoloogia
geofüüsika

Eesti geoloogid, kes on saanud geoloogia-mineraloogiadoktori kraadi
pisi|180px|Geoloogia-mineraloogiadoktor sai VAK-ilt teaduste doktori diplomi
Nõukogude Liidus kaitsesid 11 eesti geoloogi edukalt geoloogiaalase doktoritöö ja said geoloogia-mineraloogiadoktori kraadi. Kõrgem Atestatsioonikomisjon väljastas neile vastava diplomi. Väitekirja kaitsmiskohaks oli kas Moskva või Leningrad.  

1946 – Karl Orviku 
1950 – Artur Luha 
1966 – Ralf Männil
1968 – Arvo Rõõmusoks
1973 – Anto Raukas
1978 – Dimitri Kaljo
1979 – Heldur Nestor
1985 – Ivar Murdmaa, Širšovi Okeanoloogia Instituudi meregeoloog
1986 – Madis Rubel
1989 – Enn-Aavo Pirrus
1993 – Ülo Sõstra (sündinud 1940), Venemaa Teaduste Akadeemia Karjala Teaduskeskuse geoloogia instituudi geotektoonik 

Kategooria:Teadus
Kategooria:Geoloogia