Vanik (peaehe)

Vanik on setu neidude peaehe.Eesti etnograafia sõnaraamat. 1996. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 230

Vanik oli umbes 10 cm laiune papist või kasetohust valmistatud poolvõru, mis oli kaetud siid- või villase riide ning kardpaeltega. Vaniku ülemine serv oli ääristatud kitsa punase volditud paelaga (hari).  Otstes olevate paelte abil seoti 
vanik pähe nii, et selle alumine serv jäi harilikult poole lauba kõrgusele. Enamasti kattis vaniku allosa rullikeeratud ja kuklas sõlmitud rippuvate otstega brokaat- või siidrätt, selle puudumisel seoti peol vanikule lihtsalt kuklaosas rippuvaid siidpaelu.Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. lk 338 

19. sajandi I poolel kanti vanikut neidude poolt veel argipäeviti, sajandi II poolel vaid pidulikul sündmusel - peamiselt pruuttüdrukud pulmas.

Vaata ka
peapael
peavöö
pärg

 Viited 

 Välislingid 
 Vanik. Eesti Rahva Muuseum
 Seto rahvarõivaste kandmine

Kategooria:Peakatted
Kategooria:Eesti etnograafia
Kategooria:Seto kultuur