János Pilinszky

János Pilinszky (25. november 1921 Budapest – 27. mai 1981 Budapest) oli ungari luuletaja. 

1938. aastal avaldati tema esimesed luuletused. Samal aastal asus ta õppima kirjandust, õigusteadust ja ajalugu Ungari Kuninglikus Péter Pázmány Ülikoolis, kuid ei lõpetanud seda. 

1944. aastal mobiliseeriti ta Ungari sõjaväkke ning tema väeosa taganes koos Saksa vägedega Saksamaale. Seal sattus ta mitmesse koonduslaagrisse, mis jätsid sügava jälje tema ellu ja luulesse. 

1946–1947 avaldas luuletusi ajakirjas Újhold. 1947–1948 oli ta stipendiaadina Roomas. 1949–1956 ei saanud ta Ungaris oma loomingut avaldada. Aastatel 1960–1970 reisis ta Lääne-Euroopas ja Ameerika Ühendriikides.

Pilinszky luules domineeris kaua lunastamata inimese traagika, kuid viimastes luulekogudes formuleeris ta lunastatud inimese mõttemaailma. Tema stiil on äärmuslikult lihtne.Ivar Sinimets. "Ungari kirjandus mitteungarlasele". Tallinn. Ungari Instituut, 2014.

Helilooja György Kurtág kirjutas tema luuletustele muusikat.

Eesti keeles on tema luulet ilmunud kogumikus "Mu ema must roos" ning ajakirjades Looming, Vikerkaar ja Ninniku.

 Teosed 
Trapéz és korlát (1946)
Aranymadár (1957)
Harmadnapon (1959)
Rekviem (1964)
Nagyvárosi ikonok (1970)
Szálkák (1972)
Végkifejlet (1974)
A nap születése (1974)
Szálkák (1975)
Tér és kapcsolat (1975)
Kráter (1976)
Beszélgetések Sheryl Suttonnal (1977)
Válogatott művei (1978)

 Tunnustus 
 1947 Baumgarteni auhind
 1971 Attila Józsefi auhind
 1980 Kossuthi auhind

 Viited 

 Välislingid 
 Keskööprogrammi luulekava: Janos Pilinszky luulet. Eesti Raadio, esmaeeter: 21. märts 1990
 János Pilinszky luulet ajakirjas Ninniku. Inglise keele kaudu tõlkinud Märt Väljataga

Kategooria:Ungari kirjanikud
Kategooria:luuletajad
Kategooria:Sündinud 1921
Kategooria:Surnud 1981