Must elevant-karihiir

Must elevant-karihiir (Rhynchocyon petersi) on üks 17-st elevant-karihiire perekonda kuuluvast liigist, keda leidub ainult Aafrikas. 

Nimetus "elevant-karihiir" on tuletatud liigile iseloomuliku pika nina ja elevandi londi sarnasusest. Fülogeneetiline analüüs näitas, et elevant-karihiired on geneetiliselt lähedamalt seotud elevantide kui karihiirtega. 

Peamiselt elutsevad must elevant-karihiired madalmäestikes ning Keenia ja Tansaania tihedates metsades. 

Elevant-karihiired on ühed kiireimad väikeimetajad, nad võivad liikuda kiirusega kuni 28,8 kilomeetrit tunnis. Võrreldes teiste imetajatest putuktoidulistega on neil suhteliselt suur aju. 

 Kirjeldus 
Must elevant-karihiir on väike putuktoiduline imetaja, kes meenutab närilist või opossumit. Tal on soomuseline saba, pikk kärss ja enda suuruse kohta võrdlemisi pikad jalad. Pikki jalgu kasutab must elevant-karihiir, et liikuda hüpeldes nagu jänes. 

Nagu teised Rhynchocyon perekonda kuuluvad liigid, on ka must elevant-karihiir võrdlemisi suurt kasvu. Täiskasvanud isendid kasvavad keskmiselt 28 cm suuruseks ja kaaluvad 450–700 g.

Looduses ulatub nende eluiga kahe ja poole kuni nelja aastani.  

 Käitumine ja paljunemine 
Nagu enamik elevant-karihiiri, elavad must elevant-karihiired monogaamsetes paarides, kaitstes umbes hektari suurust territooriumit, mida nad märgistavad lõhnanäärmetega. Kuigi nad elavad paarides, on järglaste saamine ainuke monogaamse eluviisi põhjus. Sotsiaalsed käitumismustrid ei ole kuigi tavalised ning elatakse erinevates pesades. Must elevant-karihiir ehitab pesa maapinnale, tihti puude allaStephanie Coster & David O. Ribble (2005), "Density and cover preferences of Black-and-rufous elephant-shrews (Rhynchocyon petersi) in Chome Forest Reserve, Tanzania", Belgian Journal of Zoology, 135: 175–177, sest enamasti teeb ta pesa kuivanud puulehtedest.Norbert J. Cordeiro; Nathalie Seddon; David R. Capper; Jonathan M. M. Ekstrom; Kim M. Howell; Isabel S. Isherwood; Charles A. M. Msuya; Jonas T. Mushi; Andrew W. Perkin; Robert G. Pople & William T. Stanley (2005), "Notes on the ecology and status of some forest mammals in four Eastern Arc Mountains", Journal of East African Natural History, 94 (1): 175–189, doi:10.2982/0012-8317(2005)94[175:noteas]2.0.co;2 

Emastel isenditel esineb menstruaaltsükkel sarnaselt inimestega ja must elevant-karihiir on üks väheseid mitteprimaalseid imetajaid, kellel see üldse esineb.van der Horst, Cornelius; Gillman, Joseph (1941). "The menstrual cycle in Elephantulus". The South African Journal of Medical Sciences. 6: 27–47. 1940. aastatel kasutati elevant-karihiiri naiste menstruaaltsükli uurimiseks.Carter, A.M. (2018). "Classics revisited: C. J. Van der Horst on pregnancy and menstruation in elephant shrews". Placenta. 67: 24–30. doi:10.1016/j.placenta.2018.05.010. PMID 29941170 Must elevant-karihiirte paaritumisperiood kestab mitu päeva. Pärast paaritumist naasevad nad oma pesadesse. Tiinusperiood kestab 45–60 päeva, emasisendi pesakond koosneb ühest kuni kolmest järglasest, tiinust esineb mitu korda aastas. Vastsündinud järglased on hästi arenenud ja on juba paari tunni vanuselt võimelised jooksma. 

 Toitumine 
Enamasti toitub elevant-karihiir putukatest, milleks on näiteks mardikad, termiidid ja sadajalgsed jne. Toidu hankimiseks kaevab ta kärsaga pinnasesse augu ning sarnaselt kukkur-sipelgakaruga haarab august putukaid keele abil.J. Kingdon (1997), The Kingdon Field Guide to African Mammals, Academic Press, Lk. 142–152Rathbun, Galen B. (September 1992). "The Fairly True Elephant-Shrew". Natural History. New York. 101. Suuremast saagist toitumine osutub talle keerukaks pika kärsa tõttu. 

 Viited 

Kategooria:Torukoonulised