Luis Somoza Debayle

Luis Anastasio Somoza Debayle (18. november 1922 León – 13. aprill 1967 Managua) oli Nicaragua poliitik, Nicaragua president aastail 1956–1963, Nicaragua worldstatesmen.org. kuigi sisuliselt valitses ta maad kuni oma surmani.

Elulugu

Luis Somoza sündis 18. novembril 1922 Leónis Nicaraguas. Tema isa oli Anastasio Somoza García ja ema Salvadora Debayle Sacasa, kes oli Roberto Sacasa tütretütar. Kui Luis Somoza oli 14-aastane, saatis isa ta USA-sse Tampasse Saint Leo ülikooli ettevalmistusosakonda.Horgan, James J. (1990). Pioneer College: The Centennial History of Saint Leo College, Saint Leo Abbey, and Holy Name Priory. Saint Leo College Press. lk 464. Edasi õppis ta La Salle sõjaväeakadeemias ja lõpetas Louisiana osariigi ülikooli. 9. juunil 1947 abiellus ta Costa Rica päritolu Isabel Urcuyoga. Neil oli seitse last. "She's Mrs. Santa to the whole city". St. Louis Globe-Democrat. Managua. 25 December 1959. lk. 43. Poliitilistelt vaadetelt oli ta liberaal.

 Poliitiline karjäär 

Luis Somoza oli Nicaragua rahvuskongressi alamkoja president aastail 1950–1953 ja 1954–1956.

21. septembril 1956 tulistas luuletaja Rigoberto López Pérez Leónis tema isa. Anastasio Somoza suri 29. septembril 1956 Panama kanali tsoonis Ancónis, kuhu ta ravi saamiseks toimetatud oli. Kohe atentaadi järel sai Luis presidendi kohusetäitjaks, järgmisel aastal valiti ta sellele positsioonile juba ametlikult. Luisi vend Anastasio Somoza Debayle võttis enda peale rahvuskaardi juhatamise.

Presidendina keskendus ta Kesk-Ameerika Integratsioonisüsteemi (ühisturu) loomisele. Ta toetas Sigade lahe dessanti ning lubas Kuuba immigrantidel oma jõudusid Puerto Cabezases dessandiks koondada. Kuigi korruptsioon levis ja kodanikuvabadused jäid piiratuks, leevendas Luis siiski paljuski oma isa diktatuuri, nii näiteks lubas ta konservatiivide parteile mõned kohad parlamendis. 1959. aastal sisenes riiki opositsioonilise ajalehe La Prensa juht Pedro Joaquín Chamorro Cardenal koos 110 konservatiivist mõttekaaslasega. Nad vahistati ja Cardenalile mõisteti üheksa-aastane vanglakaristus, kuid aasta hiljem sai ta amnestia ja tema ajaleht ilmumisloa. 

1960. aastal lahendas ta piiritülid Hondurasega ja pani aluse Nicaragua keskpangale. Tema võimuloleku ajal 1963. aastal alustasid sandinistid valitsuse vastu relvastatud ülestõusu, kuigi liikumisele pani Carlos Fonseca Amador aluse juba kaks aastat varem.

1963. aastal toimusid Nicaraguas valimised ja Luis taandus presidendiametist. Sisuliselt jäi võim riigis siiski tema ja ta venna kätte, kuna nad kontrollisid sõjaväelist rahvuskaarti ja tagasid selle abil uute presidentide lojaalsuse Somozade klannile. Samuti jäi Luis elama Managuas asuvasse presidendipaleesse. Aastail 1965–1966 oli ta Nicaragua Rahvuskongressi Senati president."INSTALACIÓN DEL CONGRESO NACIONAL Y DE LAS CÁMARAS DE DIPUTADOS Y DEL SENADO". 

1967. aastal tabas Luisi Managuas südamerabandus, seal ta ka 13. aprillil suri.

Viited

Kategooria:Nicaragua presidendid
Kategooria:Sündinud 1922
Kategooria:Surnud 1967