Ringkond (Austria)

Austria haldusjaotuses on ringkond (saksa Bezirk) riigi valitsuse täidesaatva võimu teise astme jaotus. Ringkonnabürood on elanike ja liidumaade peamiseks kokkupuutepunktiks enamiku omavalitsuste haldusalast väljajäävate valitsusaktide puhul: abielud, juhiload, passid, kogunemisload, jahiload aga ka näiteks suhtlemine rahvatervise ametnikega hõlmab kõiki suhteid ringkonna haldusasutustega (saksa: Bezirksverwaltungsbehörde).

Austria põhiseaduses eristatakse kahte tüüpi ringkondlikke haldusorganeid:
 ringkonnakomisjonid (Bezirkshauptmannschaften), ringkondlike haldusasutustena tegutsevad eraldiseisvad bürood;
 statuutlinnad (Städte mit eigenem Statut või Statutarstädte), linnad, millel on lisaks oma munitsipaalkohustustele ka ringkondlikud haldusfunktsioonid, s.o. ringkonna haldusasutused, mis eksisteerivad vaid teisese rollina, mille täidab miski, mis on peamiselt linn (tähistatud tabelis tärniga *).

2017. aasta seisuga on 94 ringkonda, millest 79 on ringkonnad, mida juhivad ringkonnakomisjonid, ja 15 on statuutlinnad. Paljud ringkonnad on geograafiliselt sarnased mõnega riigi 114 kohtupiirkonnast.

Statuutlinnu ei nimetata väljaspool valitsuse väljaandeid ja õiguskirjandust tavaliselt "ringkondadeks". Lühiduse huvides kasutavad valitsusasutused mõnikord mõistet "maaringkonnad" (Landbezirke) ringkondade puhul, mida juhivad ringkonnakomisjonid, kuigi seda väljendit ei esine üheski seaduses ja paljud "maaringkonnad" pole eriti maapiirkonnad.

 Ringkonnakomisjonid 
Ringkond, mida juhib ringkonnakomisjon, hõlmab tavaliselt kümme kuni kolmkümmend omavalitsust. Puhtalt haldusüksusena ei korralda ringkond valimisi ega vali seetõttu oma ametnikke. Ringkonna pealiku (Bezirkshauptmann) nimetab provintsi kuberner; ringkonna riigiteenistujad on provintsi töötajad.

Alam-Austria ja Vorarlbergi provintsiseaduses nimetatakse ringkonnakomisjonide juhitud ringkondi haldusringkondadeks (Verwaltungsbezirke). Burgenlandis, Kärntenis, Salzburgis, Steiermargis, Ülem-Austrias ja Tiroolis on kasutatav mõiste poliitiline ringkond (politischer Bezirk). Siseriiklikus õiguses, sealhulgas riigi põhiseaduses, kasutatakse kõiki kolme varianti vaheldumisi.

 Statuutlinnad 

Statuutlinn on linn, millel on nii valla kui ka ringkonna haldusvastutus. Linnavalitsuse töötajad täidavad ka ringkonna personali ülesandeid; linnapea täidab ka ringkonnakomisjoni juhi volitusi ja kohustusi. Seega toimib linna juhtimine korraga nii piirkondliku omavalitsusena kui ka riigi valitsuse haruna.

Enamik 15 statuutlinnast on suuremad piirkondlikud elanikekeskused, milles elanikke on kümneid tuhandeid. Väikseim statuutlinn on vaevalt rohkem kui küla, kuid võlgneb oma staatuse ajaloo keerdkäigule: Rust Burgenlandis, elanikke 1900 (2017), on saanud erilise autonoomia, kuna Ungari kuningriik tegi sellest 1681. aastal kuningliku vabalinna; see eesõigus arvati ringkonnasüsteemi, kui Ungari selle piirkonna (hilisem Burgenland) 1921. aastal Austriale loovutas.

Põhiseaduses on sätestatud, et kogukond, kus elab vähemalt 20 000 elanikku, võib nõuda oma provintsi statuutlinna staatusesse tõstmist, välja arvatud juhul, kui provints suudab näidata, et see kahjustab piirkondlikke huve, või välja arvatud juhul, kui riigi valitsus on selle vastu. Viimane kogukond, kes seda õigust on kasutanud, on Wels, statuutlinn aastast 1964. 2014. aasta seisuga on kõlblikud veel kümme kogukonda, kuid pole sellest huvitatud.

Statuutlinn Viin, kogukond, kus elab üle 1,8 miljoni elaniku, jaguneb 23 vallaringkonnaks (Gemeindebezirke). Hoolimata sarnasest nimest ja võrreldavast rollist, mida nad täidavad, on munitsipaalringkondadel teistsugune õiguslik alus kui ringkondadel. Statuutlinnadel Grazil ja Klagenfurtil on ka alajaotused, millele viidatakse kui "vallaringkondadele", kuid need on üksnes linnavalitsuse naabruskonnasuurused jaod.

 Nimetamise veidrused 
Austria täpselt öeldes ei nimeta ringkondi, vaid ringkondade haldusasutusi. "Ringkonnakomisjoni" ja "linna" saksakeelne mõiste, vastavalt Bezirkshauptmannschaft ja Stadt, on osa iga sellise üksuse ametlikust nimest. See tähendab, et võib olla ringkondade paare, mille kaks tõelist nime sisaldavad sama toponüümi. Tegelikult on olemas mitu sellist paari. Näiteks on kaks Innsbrucki nime jagavat ringkonna haldusasutust: (statuut)linn Innsbruck ja Innsbrucki ringkonnakomisjon.

Segaduste vältimiseks tuuakse nendes paarides paiknevate maaringkondade nimed tavaliselt järelliite -Land abil, tähendades selles kontekstis laias laastus "piirkonda". Innsbrucki linna tavapärane nimi on Innsbruck, ringkonna tavapärane nimi, mida juhib Innsbrucki ringkonnakomisjon, on Innsbruck-Land. Ehkki selline kasutamine on peaaegu üldine nii meedias kui ka igapäevases saksa keeles ja ilmneb isegi valitsuse aeg-ajalt ilmuvates väljaannetes, pole järelliide -Land ühegi ametliku, seadusliku määrangu osa.

 Ajalugu 
 Austria keisririik 
Keskajast 18. sajandi keskpaigani oli Austria keisririik absoluutne monarhia, millel ei olnud kirjutatud põhiseadust ega ka tänapäevast õigusriigi kontseptsiooni.

Provintse valitses monarh, tavaliselt keiser ise või keisri vasall, keda toetasid nende isiklikud nõustajad ja seisused. Valitseja ja seisuste vahelise suhte täpne olemus erines piirkonniti. Piirkondlikud haldurid nimetas monarh ja nad vastutasid monarhi ees. Esimese sammu moodsa bürokraatia poole astus keisrinna Maria Theresia, kes kehtestas 1753. aastal kogu keisririiki hõlmava ringkonnabüroode süsteemi (Kreisämter). Suure murranguna traditsioonides oli süsteem alguses ebapopulaarne; "mõnes provintsis tuli ületada märkimisväärset vastupanu". Ringkonnabürood ei saanud Ungari kuningriigis kunagi täielikult töövalmis.

Pärast 1848. aasta revolutsioonide esimest lainet kehtestasid keiser Ferdinand I ja tema siseminister Franz Xaver von Pillersdorf Austria esimese ametliku põhiseaduse. Põhiseadusega kaotati täielikult seisused ning nõuti täidesaatva võimu ja kohtuvõimu lahutamist, halvates viivitamatult enamiku olemasolevaid piirkondlikke institutsioone ja jättes ringkonnabürood keisririigi halduse selgrooks. Kuna Ferdinand oli sunnitud teise revolutsioonilaine survel troonist loobuma, asus tema järglane Franz Joseph I kiiresti tööle, muutes Austria põhiseaduslikust monarhiast tagasi absoluutseks, kuid tugines esialgu ringkonnabüroodele. Tegelikult ta tugevdas süsteemi. Tema märtsipõhiseaduses säilitati kohtu- ja täidesaatva võimu lahusus. See nägi ette keisririigi jagamise kohturingkondadeks, kohtute juhiks kutselised kohtunikud, ja eraldi jaotuse halduspiirkondadeks, mida juhiks kutselised riigiteenistujad. 1849. aasta keiserlik resolutsioon täpsustas üksikasju. Ringkonnad hakkasid tegutsema 1850. aastal, paljud neist olid juba oma praegustes piirides.

Märtsipõhiseadust ei rakendatud kunagi täielikult ja see lõpetati ametlikult 1851. aastal. Ametlikult täieliku autokraatia juurde naastes kaotas keiser võimude lahususe. Haldusringkonnad ühendati kohturingkondadega; ringkonna haldusasutused ringkonnakohtutega. Intellektuaalid kõrval tõid mõned vastuväited. Suurem osa elanikkonnast elas ja töötas endiselt mõisamaadel ning oli ikka veel harjunud, et mõisaisand oli mingisuguse mõisakohtu juhataja.

 Tsisleitaania 
Pärast 1867. aasta Austria-Ungari kompromissi oli Franz Joseph sunnitud nõustuma detsembripõhiseadusega, mis koosnes viiest alusseadusest, millega taastati põhiseaduslik monarhia Tsisleitaanias. Eelkõige taastas üks nendest alusseadustest kohtu- ja täidesaatva võimu lahususe. Selle sätte kohaselt tühistati haldus- ja kohturingkondade ühendamine järgmisel aastal; kõnealune seadus kehtestas ringkonnad sisuliselt tänapäevasel kujul. Seekord ei üritatud kava Ungaris kehtestada. Ungari kuningriik oli nüüd eraldi riik, igas mõttes täiesti sõltumatu, välja arvatud kaitse- ja rahvusvahelised suhted, ega vajanud ega tahtnud kopeerida Viinis kehtestatud tsiviilhalduspoliitikat.

Habsburgi monarhia 1868. aasta taastamise ja kokkuvarisemise vahel 1918. aastal olulisi muudatusi ei tehtud. Viin kasvas märkimisväärselt 19. sajandi lõpul ja 20. sajandi alguses, neelates kümneid aguleid. Kolm ringkonda kadusid aastatel 1891–1918, kuna nende valdused liidendati keiserliku pealinna omadega. Kaks muud ringkonda kaotasid Viinile oma territooriumi osi. Üldise rahvastiku kasvu tõttu moodustati aastatel 1891–1918 olemasolevatest ringkondadest 11 uut ringkonda.

 Esimene vabariik 
Pärast monarhia kokkuvarisemist säilitas Esimese Austria vabariigi 1920. aasta põhiseadus ringkonnasüsteemi. Vähemalt üks peamisi kujundajaid, Karl Renner, oli soovitanud anda ringkondadele valitud volikogud ja teatav seadusandlik võim, kuid ei saanud selle idee osas üksmeelt.

1920. aasta põhiseadus iseloomustab Austriat kui föderaalset vabariiki ja selle liidumaid kui riigi pooleldi suveräänseid osi. 1925. aasta põhiseaduslik reform, üldise devolutsioonilise kalduvuse lai parandamine, muutis ringkonnad riikliku täidesaatva võimu üksustest uute "osariikide" täidesaatva võimu üksusteks. Taasistutamisel ei olnud praktilisi tagajärgi; riiklike seaduste jõustamine ja avalduste menetlemine riigi valitsusele jäid iga ringkonna peamiseks tegevuseks. Provintside valitsustel oli voli ringkondade piire ümber joonistada, kuid nad ei saanud ilma valitsuse nõusolekuta ringkondi luua või kaotada, ega muuta nende toimimist.

1921. aastal loovutas Ungari Burgenlandi Austriale. Osana Ungari kuningriigist oli piiriäärne maapiirkond jaotatud seitsmeks eestkosteks (Oberstuhlrichterämter), väikelinnade ja külade kobarateks eesotsas magistraatidega, kes olid nii ringkonnakohtunikud kui ka kohalike haldurite järelevalvajad. Austria muutis seitse eestkostet lihtsalt seitsmeks uueks ringkonnaks. Piirkonda kuulusid ka kaks kuninglikku vabalinna, Eisenstadt ja Rust; nendest tehti statuutlinnad, saades seeläbi ka ringkondadeks.

 Land Österreich 
Austria annekteerimisega Natsi-Saksamaasse 1938. aasta märtsis sai Austriast esialgu Saksa Riigi liidumaa (Land). Mais laiendati Viini, et luua Suur-Viin (Groß-Wien), neelates veel neli ringkonda. Katkestati ka kahe nõrgalt asustatud maaringkonna töö. Oktoobris kaotati Burgenland, selle põhjaosa liideti Alam-Austriaga ja lõunaosa Steiermargi liidumaaga.

1939. aasta mai ja 1940. aasta märtsi vahel kaotati Austria. Selle kaheksast allesjäänud provintsist sai seitse Reichsgaud, kes ei vastutanud mitte Viini, vaid otse Berliini ees. Mitmed statuutlinnad kaotasid oma eristaatuse ja liideti vastavate külgnevate maaringkondadega; teisest küljest ülendati Kremsi linn ringkonna staatusesse. Ringkonnad jäid muidu puutumata, kuid need olid nüüd Austria Bezirke asemel Saksa Kreise.

 Teine vabariik 
Natsi-Saksamaa allakäiguga 1945. aastal taastunud Austria vabariik taastas viivitamatult aastatel 1938–1940 lagunenud haldusstruktuuri, pannes ringkonnad uuesti paika. Ainus erand olid Viini sulandatud ringkonnad.

Austria oli jagatud neljaks okupatsioonitsooniks ning selle  okupeerisid Ameerika Ühendriigid, Nõukogude Liit, Suurbritannia ja Prantsusmaa. Alam-Austria, Viini ümbritsev piirkond, oli Nõukogude tsooni osa. Pealinna ennast peeti liiga väärtuslikuks, et seda ühelegi ainuvõimule jätta, jaotati, nagu Berliingi, eraldi neljaks sektoriks. Oma plaanide koostamisel töötasid liitlased linna 1938. aasta eelsetes piirides. Natside Viini laiendamine oli aga loonud tundeid. Mitmed Suur-Viini liidendatud maapiirkonnad olid vaenulikud. Enamik Alam-Austriat oli sajandi vältel olnud konservatiivne rahvuslik; Viin oli aastakümneid olnud sotsiaaldemokraatia kants. Tööstuse ja rahanduse linna Viini juhtiv bürokraatia oli põllumajanduslikust maast sotsioloogiliselt kaugel. Mõnel mõjutatud äärelinnal olid aga juba pikka aega olnud pealinnaga palju tihedamad sidemed kui ülejäänud endise provintsiga, seda nii sotsiaalselt kui ka infrastruktuuri osas. Nende äärelinnade püsiv Viinist väljaviimine oleks olnud soovimatu. Natside piirimuutuste täielik või osaline kinnitamine oleks teisalt viinud piiritlemiserinevustele Austria ja liitlaste haldusjaotuste vahel. Probleemile lisandusid vaidlused kommunaalvõla osas.

Tuliselt vaidlustatud küsimus Viinis domineerinud sotsiaaldemokraatide ja Alam-Austriat valitsenud Rahvapartei vahel lahendati alles 1954. aastal. Taastati üks traditsiooniline ringkond, mille linn 1938. aastal annekteeris. Mitmete teiste lisatud traditsiooniliste ringkondade osad ühendati teise uue ringkonna moodustamiseks.

1964. aastal tõsteti Welsi linn statuutlinn staatusesse.

Kaks muud uut ringkonda loodi vastavalt 1969. ja 1982. aastal.
 1. jaanuaril 2012 ühendas Steiermargi liidumaa Judenburgi ja Knittelfeldi ringkonnad Murtali ringkonnaks. Ühinemine oli osa programmist, mille eesmärk on piirkondliku bürokraatia sujuvamaks muutmine.
 1. jaanuaril 2013 järgnes veel kolm ühinemist: Bruck liideti Mürzzuschlagiga, Hartberg Fürstenfeldiga ja Feldbach Radkersburgiga.
 1. jaanuaril 2017 jagas Alam-Austria Wien-Umgebungi ringkonna osadeks, mis liideti Bruck an der Leitha, Korneuburgi, Sankt Pölteni ja Tullni ringkondadega.

 Praeguste ringkondade loend 
Järelliited -Land ja -Umgebung ei ole ühegi seda kasutava ringkonna ametliku nime osa. Juhtudel, kui statuutlinnal ja maaringkonnal on sama toponüüm, on maaringkonnal ebaselguse vältimiseks oma nimele tavalise kasutuse korral lisatud -Land või -Umgebung (Alam-Austrias ametlikult mitte). Kõigi 13 sellise maaringkonna halduskeskused asuvad vastavas statuutlinnas, seega väljaspool ringkonda ennast.

 Kood  Ringkond Loodud  Numbri­märk Halduskeskus  Rahvaarv (2023) 101  Eisenstadt * 1921  E  –  15 729 102  Rust * 1921  E  –  1964 103  Eisenstadt-Umgebung 1921  EU  Eisenstadt (ei ole ringkonna osa)  44 787 104  Güssing 1921  GS  Güssing  26 165 105  Jennersdorf 1921  JE  Jennersdorf  17 273 106  Mattersburg 1921  MA  Mattersburg  40 851 107  Neusiedl am See 1921  ND  Neusiedl am See  61 768 108  Oberpullendorf 1921  OP  Oberpullendorf  37 743 109  Oberwart 1921  OW  Oberwart  54 970 201  Klagenfurt am Wörthersee * 1850  K  –  104 332 202  Villach * 1932  VI  –  65 135 203  Hermagor 1868  HE  Hermagor-Pressegger See  18 051 204  Klagenfurt-Land 1868  KL  Klagenfurt am Wörthersee (ei ole ringkonna osa)  61 341 205  Sankt Veit an der Glan 1868  SV  Sankt Veit an der Glan  54 092 206  Spittal an der Drau 1868  SP  Spittal an der Drau  75 803 207  Villach-Land 1868  VL  Villach (ei ole ringkonna osa)  65 727 208  Völkermarkt 1868  VK  Völkermarkt  42 058 209  Wolfsberg 1868  WO  Wolfsberg  52 283 210  Feldkirchen 1982  FE  Feldkirchen in Kärnten  30 162 301  Krems an der Donau * 1938  KS  –  25 271 302  Sankt Pölten * 1922  P  –  57 639 303  Waidhofen an der Ybbs * 1868  WY  –  11 126 304  Wiener Neustadt * 1866  WN  –  47 878 305  Amstetten 1868  AM  Amstetten  117 972 306  Baden 1868  BN  Baden  149 580 307  Bruck an der Leitha 1868  BL, SW  Bruck an der Leitha  108 570 308  Gänserndorf 1901  GF  Gänserndorf  108 178 309  Gmünd 1899  GD  Gmünd  35 939 310  Hollabrunn 1868  HL  Hollabrunn  52 058 311  Horn 1868  HO  Horn  31 052 312  Korneuburg 1868  KO  Korneuburg  92 983 313  Krem 1868  KR  Krems an der Donau (ei ole ringkonna osa)  56 876 314  Lilienfeld 1868  LF  Lilienfeld  25 380 315  Melk 1896  ME  Melk  79 176 316  Mistelbach 1868  MI  Mistelbach  77 120 317  Mödling 1897  MD  Mödling  121 039 318  Neunkirchen 1868  NK  Neunkirchen  87 305 319  Sankt Pölten 1868  PL  Sankt Pölten (ei ole ringkonna osa)  134 046 320  Scheibbs 1868  SB  Scheibbs  42 006 321  Tulln 1892  TU, KG  Tulln an der Donau  109 009 322  Waidhofen an der Thaya 1868  WT  Waidhofen an der Thaya  25 551 323  Wiener Neustadt 1868  WB  Wiener Neustadt (ei ole ringkonna osa)  80 854 325  Zwettl 1868  ZT  Zwettl-Niederösterreich  41 765 401  Linz * 1866  L  –  210 118 402  Steyr * 1867  SR  –  37 917 403  Wels * 1964  WE  –  64 385 404  Braunau 1868  BR  Braunau am Inn  109 443 405  Eferding 1907  EF  Grieskirchen  33 820 406  Freistadt 1868  FR  Freistadt  67 964 407  Gmunden 1868  GM  Gmunden  103 355 408  Grieskirchen 1911  GR  Grieskirchen  66 303 409  Kirchdorf 1868  KI  Kirchdorf an der Krems  58 119 410  Linz-Land 1868  LL  Linz (ei ole ringkonna osa)  155 441 411  Perg 1868  PE  Perg  70 516 412  Ried 1868  RI  Ried im Innkreis  62 949 413  Rohrbach 1868  RO  Rohrbach-Berg  57 242 414  Schärding 1868  SD  Schärding  58 061 415  Steyr-Land 1868  SE  Steyr (ei ole ringkonna osa)  62 063 416  Urfahr-Umgebung 1919  UU  Linz (ei ole ringkonna osa)  87 868 417  Vöcklabruck 1868  VB  Vöcklabruck  141 101 418  Wels-Land 1868  WL  Wels (ei ole ringkonna osa)  76 130 501  Salzburg * 1869  S  –  156 619 502  Hallein 1896  HA  Hallein  61 660 503  Salzburg-Umgebung 1868  SL  Seekirchen am Wallersee  156 619 504  Sankt Johann im Pongau 1868  JO  Sankt Johann im Pongau  82 565 505  Tamsweg 1868  TA  Tamsweg  20 437 506  Zell am See 1868  ZE  Zell am See  89 625 601  Graz * 1850  G  –  298 479 603  Deutschlandsberg 1868  DL  Deutschlandsberg  61 121 606  Graz-Umgebung 1868  GU  Graz (ei ole ringkonna osa)  162 408 610  Leibnitz 1868  LB  Leibnitz  86 991 611  Leoben 1868  LE, LN  Leoben  59 944 612  Liezen 1868  GB, LI  Liezen  79 831 614  Murau 1868  MU  Murau  27 314 616  Voitsberg 1891  VO  Voitsberg  51 239 617  Weiz 1868  WZ  Weiz  92 373 620  Murtal 2012  MT  Judenburg  71 657 621  Bruck-Mürzzuschlag 2013  BM  Bruck an der Mur  98 534 622  Hartberg-Fürstenfeld 2013  HF  Hartberg  92 215 623  Kagu-Steiermark (Südoststeiermark) 2013  SO  Feldbach  84 092 701  Innsbruck * 1850  I  –  131 358 702  Imst 1868  IM  Imst  62 443 703  Innsbruck-Land 1868  IL  Innsbruck (ei ole ringkonna osa)  184 741 704  Kitzbühel 1868  KB  Kitzbühel  65 770 705  Kufstein 1868  KU  Kufstein  113 090 706  Landeck 1868  LA  Landeck  44 930 707  Lienz 1868  LZ  Lienz  48 854 708  Reutte 1868  RE  Reutte  33 607 709  Schwaz 1868  SZ  Schwaz  86 511 801  Bludenz 1868  BZ  Bludenz  65 456 802  Bregenz 1868  B  Bregenz  137 017 803  Dornbirn 1969  DO  Dornbirn  92 304 804  Feldkirch 1868  FK  Feldkirch  111 618 901  Viin * 1850  W  –  1 982 097

 Ajaloolised ringkonnad 
Selles lõigus loetletakse ainult ringkondi, mis hõlmavad piirkondi, mis on endiselt osa tänapäeva Austriast. Pärast Tsisleitaania kaotamist 1918. aastal kaotatud ringkonnad on ära jäetud.

 Kood  Ringkond Aastad  Numbri­märk Halduskeskus  Rahvaarv (2011) –  Floridsdorf  1897–1905  –  Floridsdorf  –  Floridsdorf Umgebung  1906–1938  –  Floridsdorf  –  Gröbming  1868–1938  –  Gröbming  –  Groß-Enzersdorf  1868–1896  –  Groß-Enzersdorf  –  Hernals  1868–1891  –  Hernals  –  Hietzing  1868–1891  –  Hietzing  –  Hietzing Umgebung  1892–1938  –  Hietzing  –  Pöggstall  1899–1938  –  Pöggstall  –  Sechshaus  1868–1891  –  Sechshaus  –  Urfahr  1903–1919  –  Urfahr  –  Währing  1868–1892  –  Währing  324  Wien-Umgebung 1954–2016  WU, SW  Klosterneuburg  117 343 602  Bruck an der Mur 1868–2012  BM  Bruck an der Mur  62 000 604  Feldbach 1868–2012  FB  Feldbach  67 046 605  Fürstenfeld 1938–2012  FF  Fürstenfeld  23 000 607  Hartberg 1868–2012  HB  Hartberg  66 000 608  Judenburg 1868–2011  JU  Judenburg  44 983 609  Knittelfeld 1946–2011  KF  Knittelfeld  29 095 613  Mürzzuschlag 1903–2012  MZ  Mürzzuschlag  40 207 615  Radkersburg 1868–2012  RA  Bad Radkersburg  22 911

Kategooria:Austria geograafia