Pael

Pael (Lõuna-Eestis paal) on pikk kitsas ribakangas, harvem lõngadest punutud nöör, mida kasutatakse kaunistamiseks, tugevdamiseks, kooshoidmiseks, kokkusidumiseks jms; on ka kitsam lint ja peenem nöör.Eesti keele seletav sõnaraamat vaadatud 27.05.2020 Punutud paelu valmistatakse erinevatest kiudmaterjalidest, tuntumad sidumisvahendid on näiteks saapa-, kingapaelad, juuksepaelad, põllepaelad, pakipaelad jne. 

Eesti etnograafias nimetati varem paelaks kitsast ja lühikest ilma koelõngata vööd, mida valmistati palmitsedes või kuni 2 cm laiust koelõngadega vööd, mida kasutati köitmiseks, kaunistamiseks, tugevdamiseks jms. Eristati erinevate kirjade ja keermetega paelu.Eesti etnograafia sõnaraamat. Koostanud Arvi Ränk, toimetanud Õie Ränk. Tallinn 1995. lk 134

Kasutusel olid säärepaelad, peapaelad, pulmapaelad jm. Eesti talupojapulmas seoti paelu pulmamõõga, õllekannu ja torupilli ümber.

Tänapäeval valmistatakse Eestis villasest ja puuvillasest materjalist eri laiusega dekoratiivseid ja kaunistuspaelu, aga ka vööpaelu, nii käsitööna kui ka tekstiilitööstuse toodanguna. Kasutatakse rohkesti eesti rahvuslikke motiive, ornamente ja mustreid. 
Laiad vööpaelad on leidnud laialdast kasutamist kooride, tantsurühmade jm riietusse rahvusliku nüansi toomisel.

 Viited  

 Välislingid 
  Põimitud pael, Eesti Rahva Muuseum

Kategooria:Eesti etnograafia
Kategooria:Riietus
Kategooria:Aksessuaarid