Reherull

Reherull (ka rehetamp) oli hobuse jõul mööda viljaladet ringiveetav jäme puurull. Seda kasutati suvivilja, aga ka lina- ja ristikheinaseemne peksmiseks.Eesti etnograafia sõnaraamat. Koostanud Arvi Ränk, toimetanud Õie Ränk. Tallinn 1995. lk 177

Ajaloost
Euroopas oli reherull laialdaselt tuntud. 19. sajandi algul võeti see kasutusele Liivimaa mõisates, hiljem laialdaselt ka taludes, kõigepealt Lätis, seejärel Lõuna-EestisEesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Tallinn, Ühiselu AS trükikoda. Lk 249. Reherullist loobuti 20. sajandi algul, kuna kasutusele võeti rehepeksumasin. 

Ehitus
Reherull oli umbes 1 meetri pikkune ja 0,5-meetrise läbimõõduga. Sellesse tapiti ridadena mitukümmend neljakandilist puupulka (pikkusega kuni 12 cm), mille peale löödi kuni 12 cm kõrgused puulatid (liistud). Lattidega suruti rulli ringivedamisel viljapeadest terad välja. Reherulle valmistati ka liistudeta, laiade tapitud pulkadega. Veoaisad olid kinnitatud rulli ümbritseva raami külge.

Vaata ka
koot
rabamispink

 Viited 

Välislingid
Reherull, Mõniste talurahvamuuseum

Kategooria:Tööriistad
Kategooria:Etnograafia
Kategooria:Viljakoristus