Lavats

Lavats on (magamis)lava või nari, mis endisaegadel oli tavaliselt hoone seina külge ehitatud.Eesti etnograafia sõnaraamat. Koostanud Arvi Ränk, toimetanud Õie Ränk. Tallinn 1995. lk 98

Ajaloost
Lääne-Euroopa ja Euroopa kirdeosa metsavööndi rahvastel (ka Eestis) olid varematel aegadel maaelamutes kasutusel mitmesugused lavatsid. 

Lavatsid kadusid Eestis kasutuselt 19. sajandi teisel poolel, kauem püsisid need vaid ajutistes eluruumides (nt kalamajades, punkrites jne).

Ehitus
Eestis paiknesid lavatsid enamasti rehetoa tagaseinas reheahju ja rehealuse vahel. Paari meetri laiused ja pikkused lavatsid mahutasid kuni neli inimest, kitsamad ja lühemad üks-kaks inimest. Lavatsi aluspuud toetusid ühelt poolt postidele, teiselt poolt seinapalkide vahele. Aluspuudele pandi peale põhjalauad ning õled. Lavatsi all asus enamasti kanatool ehk kanapuur.Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Tallinn, Ühiselu AS trükikoda. Lk 135  

Tänapäev
Tänapäeva mööblitööstus valmistab lihtsamaid äärepiirdeta lavatsvoodeid, millel on neli jalga ja kõrgendusega peaalune. Lavatsi mõiste on praegu laiem, nii nimetatakse lavatsiks ka näiteks platvormvoodit, metallvedrudega voodiraami, lippidega voodipõhja jne. 

Kahekorruselisi, ronimisredeli ja voodikastiga narisid valmistatakse peamiselt lastele.

Eesti murded

Eesti murretes on lavats kandnud erinevaid nimetusi:
labats – Suure-Jaanis, Karulas jm
lautsik – Karksis, Paistus jm
lavak – Viljandis, Helmes jm
lavant – Hallistes, Saardes jm
lavat – Kolga-Jaanis, Tarvastus jm
lavits – Tormas, Kodaveres jm
koigas – Lääne-Eestis, saartel 

Vaata ka
diivan
voodi

 Viited 

Välislingid
Lavats, Eesti murrete sõnaraamat

Kategooria:Mööbliesemed
Kategooria:Eesti etnograafia
Kategooria:Rahvakultuur