Canto carnascialesco

Canto carnascialesco (itaalia keeles 'karnevalilaul', mitmus canti carnascialeschi) oli Firenzes 15. ja 16. sajandi algul levinud mitmehäälne ilmalik laul. Laule loodi paastuaja eelse karnevali ja Calendimaggio pidustuste jaoks. Meloodia oli tenorihääles, laulud koosnesid paljudest sama viisiga salmidesthttps://www.oxfordreference.com/view/10.1093/oi/authority.20110810104540912.

 Taust 
Firenze elanikud ei tähistanud ainult paastule eelnevat aega karnevalipidustustega, vaid ka Calendimaggio aega, mis kestis 1. maist jaanipäevani, 24. juunini. Lorenzo de' Medici valitsusajal 1469–1492 kujunesid karnevalipidustused eriti keerukaks ja rahvarohkeks, ja valitseja eestvõttel osales selles ka tema õukond. Lorenzo ise kirjutas tekste laulmiseks pidustustel nii õukondlastele kui ka gildidele, esimestele enamasti mütoloogial põhinevatel teemadel ja gildidele päevakajalisemat ja kohaliku igapäevaelu ainelisthttps://www.britannica.com/art/carnival-song. Näideteks neist kahest tüübist on Lorenzo kirjutatud barzelletta-vormis "Trionfo d'Arianna e Bacco" ja "Canto di uomini che vendevano bericuocoli e conjortini" ('Maiustustemüüja laul')http://www.hoasm.org/IIIG/CantiCarnascialeschi.html.

 Kirjeldus 
Teksti poolest pärineb karnevalilaul vanast caccia'st, mis oli sageli mingil teemal, kirjeldava sisuga ja tulvil topelttähendusi. Sageli olid nad kas satiirilise või obstöönse sisuga ja nende pealkirjades kajastub 15. sajandi Firenze tarmukas ja elujanune õhkkond: "Canto de' sartori" 'rätsepate laul', "... de' profumieri" 'parfüümitegijate laul', "... de' facitori d'olio" 'õlimeistrite laul', "... de' molinari" 'möldrite laul'; "Canto d'uomini che vanno col viso volto di dietro" 'meeste laul, kes kõnnivad nägu selja taha pööratud' võis kanda poliitilist sõnumit, ja "Canto delle donne giovani e di mariti vecchi" 'vanameeste noorte abikaasade laul' või "Canto dei giudei battezzati" 'ristitud juutide laul' pidid arvatavasti olema koomilised.

Laulud on mitmesalmilised, akordilise struktuuriga ja sarnanevad Mantua frottola'tega, on oletatud, et mõlema puhul on lihtne vorm tingitud nende ettekandmisest vabas õhus – vajadus laulda linnaväljaku akustikas ja kõlada üle rahvahulga suminast sundis lihtsat akordilist laulu eelistama keerukale polüfooniale. Muusika on ABBC struktuuriga, kusjuures 4/4 meetrum läheb C-osas üle 3/4 meetrumiks. Kõik salmid lauldakse sama viisiga.

 Autorid 
Lorenzo il Magnifico valitsuse kuldajal oli canto carnascialesco terve kogukonna omand ja paljud neist on anonüümsed. Teisalt on paljude puhul teada autor, peale Lorenzo enda kirjutas karnevalilaule tema heerold Battista dell'Ottonaio ja tema muusikameister Alexander Coppinus. Rea karnevalilaule kirjutas Heinrich Isaac, kui viibis 1480. aastatel Lorenzo õukonnas, kuid ühtki neist pole tänaseni säilinud. Ka Madalmaade helilooja Alexander Agricola on karnevalilaule kirjutanud.

Kõige varasem ja ühtlasi kuulsaim karnevalilaulude kogumik on 1559. aastal ilmunud Anton Francesco Grazzini koostatud "Tutti i Trionfi, Carri, Mascherate e Canti Carnascialeschi". Selles on laulutekstid ja autorid, kuid mitte kirjapandud muusikathttps://archive.org/details/tuttiitrionficar01graz/page/n3/mode/2up. Enne muude käsikirjade avastamist 19. sajandil oli see pikka aega ainuke allikas selle žanri kohta.

 Vaata ka 
 frottola
 villanella

 Viited 

 Kirjandus 
 W. F. Prizer. Reading Carnival. The Creation of a Florentine Carnival Song. – Early Music History: Volume 23: Studies in Medieval and Early Modern Music. Cambridge University Press, 2004
 B. J. Blackburn. Two "Carnival Songs" Unmasked: A Commentary on MS Florence Magl. XIX. 121. – Musica Disciplina Vol. 35 (1981), pp. 121-178
 Timothy J. McGee, Sylvia E. Mittler. Information on instruments in Florentine Carnival songs. – Early Music, Volume 10, Issue 4, October 1982, Pages 452–461, https://doi.org/10.1093/earlyj/10.4.452 1982
 E. Haug. Musical borrowing in renaissance Florence : carnival songs and contrafacture. The University of British Columbia (Vancouver), 2014

 Välislingid 
 I canti carnascialeschi. - https://library.weschool.com (itaalia keeles)
 A. F. Grazzini. Tutti i trionfi, carri, mascherate o canti carnascialeschi andati per Firenze dal tempo del Magnifico Lorenzo de' Medici fino all' anno 1559 : in questa seconda edizione corretti...  In Cosmopoli (Lucca), 1750
 "Canto de Profumieri" andmebaasis Choral Public Domain Library (ChoralWiki)
 Video: "Il Trionfo di Bacco" vanamuusikaansambli Doulce Mémoire esituses

Kategooria:Renessanssmuusika
Kategooria:Renessansskirjandus
Kategooria:Itaalia muusika