De Havilland Vampire

De Havilland Vampire (eesti keeles ’vampiir’) on  ühe turbinmootoriga esimene reaktiivlennuk, mis võeti Suurbritannia kuninglikus lennuväes relvastusse. Hävituslennuki väljatöötamist alustas de Havilland 1940. aastate algul. {Watkins, D. (2014). De Havilland Vampire: The complete history. Suurbritannia: Fronthill Media.}}

 Sissejuhatus 
Vampire oli kahe sabatala ja ühe turboreaktiivmootoriga konstruktsioon. Konstruktor Frank Halfordi kasutas sellist lennuki skeemi seetõttu, et reaktiivmootori võimsus ei väheneks. Mootori düüsi toruosa oli võimalik säilitada optimaalselt lühike. Vampire’i väikese kaalu saavutamiseks kasutati selle kereosas puit-sändvitš konstruktsiooni. De Havilland Vampire ehitamist alustati teise maailmasõja ajal, 20. septembril 1943. aastal toimus selle esmalend.{A Wrench in the Works Entertainment Inc. (09. 03 2020.). Living Warbirds. Retrieved: de Havilland DH.100 Vampire: http://www.livingwarbirds.com/de-havilland-vampire.php}} 

Lennuk oli Suurbritannia kuninglikus lennuväes kasutusel aastatel 1946–1953 ja hiljem pilootide  maismaaobjektide rünnakute väljaõppeks, kuni relvastusest väljaarvamiseni 1966. aastal. Hävituslennuk kohandati ümber ka Suurbritannia mereväe vajadusteks, selle modifikatsioonii nimeks sai de Havilland Sea Vampire (’merivampiir’).{Military Factory. (09. 03 2020.). Military Factory. Retrieved: de Havilland DH.100 Vampire: https://www.militaryfactory.com/aircraft/detail.asp?aircraft_id=223}} 

De Havilland Vampire oli peale Suurbritannia kasutuses ka Austrias, Austraalias, Birmas, Dominikaani Vabariigis, Egiptuses, Indias, Iirimaal,  Indoneesias, Iraagis, Itaalias, Jaapanis, Jordaanias, Kanadas, Katanga provintsis, Kongos, Liibanonis, Mehhikos, Norras, Portugalis, Prantsusmaal, Põhja-Aafrikas, Rodeesias, Rootsis, Soomes, Sri Lankas, Süürias, Šveitsis, Tšiilis, Uus-Meremaal, Venezuelas ja Zimbabwes.

 Lennutehnilised andmed 
 Tiivaulatus: 11,6 m
 Pikkus: 9,4 m
 Kõrgus (kiiluga): 2,7 m
 Tiiva pindala: 24,34 m²
 Tühikaal: 2800 kg
 Suurim kaal õhkutõusmisel: 5600 kg
 Suurim kiirus: 882 km/h
 Lennulagi: 13 km
 Lennukaugus (täispaakidega): 1960 km
 Mootor: 1 x 14.9 kN  de Havilland Goblin 3, tsentrifugaalkompressoriga turboreaktiivmootor
 Meeskond: 1

 Relvastus 
 4 × 20 mm Hispano Mk.V automaatkahurit
 Raketid: 8 × 76 mm 
 Pommid: 2 × 227 kg pommi või kaks tiivaalust kütusepaaki

 Variandid 
 Variant  Lisainfo DH 100  Kolm prototüüpi. Vampire Mk I  Ühekohaline hävitaja Suurbritannia kuninglikule lennuväele, ehitati 244 lennukit. Mk II  Kolm prototüüpi Rolls-Royce Nene turboreaktiivmootoriga. Üks ehitati valmis ja kahe konstruktsiooni muudeti. F 3  Ühekohaline hävitaja Suurbritannia kuninglikule lennuväele. Tuletati Mk 1-st, ehitati 202 lennukit. 20 lennukit müüdi Norrasse. Mk IV  Nene-mootoriga projekt, mida ei ehitatud. FB 5  Ühekohaline hävitaja-pommitaja versioon Goblin 2 turboreaktiivmootoriga. Ehitati 930 lennukit Suurbritannia kuninglikule lennuväele ja 88 müügiks. FB 6  Ühekohaline hävitaja-pommitaja versioon Goblin 3 turboreaktiivmootoriga. Ehitati 178 lennukit; 100 neist ehitati Šveitsis (Šveitsi lennuväele). Mk 8  Ghost-mootoriga, üks teisendus Mk 1-st. FB 9  Troopilises kliimas sobilik hävitaja-pommitaja Goblin 3 turboreaktiivmootoriga, lisatud oli kabiini õhukonditsioneer. Ehitati 326 lennukit. Mk 10 või DH 113 Vampire  Goblin-mootoriga kahekohaline prototüüp, ehitati kaks. NF 10  Kahekohaline hävitaja Suurbritannia kuninglikule lennuväele. Ehitati 95 lennukit (29 nimega NF54). Sea Vampire Mk10  Prototüüp laevatekile maandumise katsetamiseks. Ehitati üks vastavate muudatustega lennuk. Mk 11 või DH 115 Vampire Trainer  Eraettevõtmine, kahekohaline turboreaktiivmootoriga õppelennuki prototüüp. T 11  Kahekohaline õppelennuk Suurbritannia kuninglikule lennuväele. Goblin 35 turboreaktiivmootoriga, ehitati 731 lennukit. Sea Vampire F 20  Mereväe versioon FB 5-st, English Electric ehitas 18 lennukit. Sea Vampire Mk 21  Kolm lennukit modifitseeriti katsete jaoks. Sea Vampire T 22  Kahekohaline õppelennuk Suurbritannia mereväele ehitas de Havilland 73 lennukit. FB 25  FB 5 variandid, 25 müüdi Uus-Meremaale. F 30  Ühekohaline hävitaja-pommitaja Austraalia õhuväele. Roll-Royce Nene turboreaktiivmootoriga,  80 lennukit ehitati Austraalias. FB 31  Nene-mootoriga,  29 lennukit ehitati Austraalias. F 32  Üks muudatustega Austraalias, lisati õhukonditsioneer. T 33  Kahekohaline õppelennuk. Goblin turboreaktiivmootoriga,  36 lennukit ehitati Austraalias. T 34  Kahekohaline õppelennuk Austraalia mereväele.  5 lennukit ehitati Austraalias. T 34A  Vampire T 34s, kuhu pandi katapultistmed. T 35  Modifitseeritud kahekohaline õppelennuk,  68 lennukit ehitati Austraalias. T 35A  T33 teisendustega sai T35 konfiguratsiooniks. FB 50  Eksporditi Rootsi kui J 28B, ehitati 310 lennukit, millest 12 arendati T 55 standardiks. FB 51  Ekspordi prototüüp, saadeti Prantsusmaale. FB 52  Ekspordi versioon Mk 6-st, ehitati 101 lennukit. 36 lennukit eksporditi Norra ja olid kasutusel 1949–1957. FB 52A  Ühekohaline hävitaja-pommitaja Itaalia lennuväele,  80 lennukit ehitati Itaalias. FB 53  Ühekohaline hävitaja-pommitaja Prantsusmaa lennuväele, 250 lennukit ehitati Prantsusmaal, nimega Sud-Est SE 535 Mistral. NF 54  Eksporditud versioon Vampire NF 10-st Itaalia lennuväele, ehitati 29 lennukit. T 55  Eksporditud versioon DH 115 õppelennuk, ehitati 216 lennukit.

Viited

Kategooria:Lennukid
Kategooria:Sõjalennukid
Kategooria:Hävituslennukid