Ukuvakk

Ukuvakk oli vakk, mida kasutati Uku ohvrialtarina. 

Uku ohvrialtarina esineb ukuvakk, mõnes kohas ka õnnevakaks kutsutud, kuhu toodi andameid, et saada vakalt õnne. Tarvastu teadete järgi oli ukuvakk tavaliselt ümmargune, niine- ehk pärnapeergudest, mõnikord koguni tohust, pulkadest põhi all, silgukarbi sarnane kaas peal. Teiste teadete järgi täitis teisal laudkastki, harukorral praeguse vaka sarnane vakk, ukuvaka kohuseid. Ukuvakk seisis tavaliselt aidas ukse taga nurgas, harvem mujal. 

Moondunud kujul esineb ukuvakk Uku kivina ja ohvrikivina. Uku kivi oli tavaliselt suur, lai paas, mõnikord tasane raudkivi, pealpool iselaadse õõnsusega, lohuga. Uku kivil on sama otstarve kui ukuvakal. Mõlemad täidavad Uku ohvritalitusi kohuseid. Kus ukuvakk talus puudus, seal oli tavaliselt Uku kivi asemel.  

Õnnevakas asus tavaliselt vahaküünal. Ukuvakka pandi veel toiduaineid - põllu- ja karjasaadustest, toidust jm. Ohverdati majapidamise edendamise, põllusaagi ja karjaarvukuse suurendamise eesmärgil. Lisaks arvati, et vakal on jõudu muuta ka ilma. Polnud haruldane, et põllumehed käisid ukuvakalt vihma palumas.Eesti etnograafia sõnaraamat. Koostanud Arvi Ränk, toimetanud Õie Ränk. Tallinn 1995. lk 225 Ilmade muutumise asjuski peeti ukuvakka meeles - arvati, et ukuvaka ohvrid võivad ilma muuta. Ukuvakale ohverdati põllu- ja karjasaagi edenemise pärast.

Vakka pandi osa kõigist söögiainetest, kuid ka seda, mida majas tehti ehk mida majasse toodi. Keedeti leent, liha, putru ehk lusikatahiks ehk suutäis ukuvakka, enne kui pererahvas seda toitu maitses. Küpsetati leiba – suutäis ukuvakka. Toodi põllult viljakooramad parsilse, veskit jahu koju – ikka natuke ukuvakka. Valmistati võid, õlut – ukuvakk pidi mõne tilga omale pärima. Isegi viina tilgutati talle. Saadi esimest mett – ohverdati osa sellest vakka. Lüpsiti lehmi, ei tohtinud ukuvakk ilma jääda. Kui toodi rannast kala, üks veesaagist pidi ukuvakka minema. Põllu-, karja- ja metsasaagist läks samuti ukuvakka. Majas tehtud näputööst nõusid ja käsitöö. Pruutidest teatakse, et neile saadeti majapidamisse kingituseks sukapaelu või viinud, et abielu õnnelikuks saaks. Pärast lapse sündimist viisid naised beebiriideid vakka.

Kevade alguses peeti iseäralikku Uku püha, millest kogu kihelkond ehk vald osa võttis. Peo ajal viidi Uku vakk hiide ja ohverdati seal. 

Rahaohvritki ei puudunud ukuvast - sai peremees kuskilt raha, ei tohtinud ta õnneandjat unustada. Ohverdati vask- ja hõbemünte Uku altarile. Hõbevalget viidi suurema rahasaagi puhul anniks.

Vaata ka
Ohvriallikas
Ohvriand
Ohvrikivi
Tõnnivakk
Ukukivi

Viited

Välislingid
  Esivanemate ohverdamised, Matthias Johann Eisen

Kategooria:Eesti rahvausund
Kategooria:Eesti rahvakultuur
Kategooria:Eesti mütoloogia
Kategooria:Folkloristika