Lõks (püünis)

Lõks on harilikult langeva uksega, langeva raskusega või vedruga kasutatav püünis.

Lõks on automaatselt toimiv, selle mehhanismi käivitab saakloom ise, kui ta haarab  tugipulgast ja tallalauast koosneva luku külge kinnitatud söödast. Eestis on kasutusel olnud kahte tüüpi lõkse – looma elusana püüdmiseks oli kastlõks, looma surmav oli lööklõks. Lööklõksude hulka kuuluvat vedrulõksu kasutati hiire- ja rotilõksuna.Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Tallinn, Ühiselu AS trükikoda. Lk 154

Eesti eri piirkondades ja murretes on sõnal lõks olnud ka muid tähendusi: 
lõksatus (Tõstamaa, Halliste jt)
luksatus (Juuru, Puhja)
laterdis (Saarde, Tori jt)
kergemeelne (Audru, Karksi jt)
logu, loks (Risti, Kodavere jt)
puder (Muhu)
lõug (Halliste, Hargla)

 Viited 

 Välislingid 

Lõks Eesti murrete sõnaraamat
Lõks Eesti Rahva Muuseum

Kategooria:Jahipidamisvahendid