Vitali Ignatjenko

Vitali Ignatjenko (vene keeles Виталий Никитич Игнатенко; sündinud 19. aprillil 1941 Sotšis) on Nõukogude Liidu ja Venemaa ajakirjanik ning ühiskonnategelene, alates 2. juulist 2021 Venemaa Ühiskondliku Televisiooni (Общественное телевидение России (ОТР)) peadirektor, Venemaa riikliku uudisteagentuuri ITAR-TASS-i peadirektor aastatel 1991–2012, Maailma Venekeelse Pressi Assotsiatsiooni (WARP) president.

 Elulugu 
Vitali Ignatjenko sündis Sotši miilitsaülema ja õpetaja perekonnas. 14-aastaselt hakkas tegema kaastööd ajakirjanduse vallas. Pärast keskkooli lõpetamist astus 1958. aastal Moskva Riikliku Ülikooli ajakirjandusteaduskonda, mille lõpetas 1963. aastal. 

Aastatel 1963–1975 töötas ta ajalehes Komsomolskaja Pravda stažööri, korrespondendi, toimetaja, esilehekülje toimetaja ja lõpuks peatoimetaja asetäitjana. Aastatel 1975–1978 oli ta Nõukogude Liidu uudisteagentuuri TASS peadirektori asetäitja, kirjutas stsenaariumi 1976. aasta filmile "Jutustus kommunistist" ("Повесть о коммунисте"), mis rääkis NLKP Keskkomitee peasekretäri Leonid Brežnevi elust. Filmi eest sai ta 1978. aastal Lenini preemia. 

Aastatel 1978–1986 oli ta NLKP Keskkomitee rahvusvahelise osakonna juhataja asetäitja, 1986–1990 ajakirja Novoje Vremja peatoimetaja. 

1990–1991 Nõukogude Liidu presidendi Mihhail Gorbatšovi pressiteenistuse juhataja ning 1991. aasta augustiputši ajal ja pärast seda oli ta üks väheseid, kes jätkasid Nõukogude Liidu presidendi toetamist. 

Alates 28. augustist 1991 kuni 17. septembrini 2012 oli ta Venemaa riikliku uudisteagentuuri ITAR-TASS-i peadirektor, seejärel ITAR-TASS-i kolleegiumi esimees. 

1. juunist 1995 17. märtsini 1997 oli ta Venemaa valitsuse asepeaminister (tema kandidatuuri soovitas peaminister Viktor Tšernomõrdin), ühendades selle ameti ITAR-TASS-i peadirektori kohustustega. Venemaa Föderatsiooni valitsuses jälgis ta meediaga seotud küsimusi. Alates 1996. aastast oli ta Venemaa valitsuse juures tegutseva usuliste ühenduste komisjoni esimees. 

Jaanuarist 1995 kuni detsembrini 1996 oli ta Venemaa Televisiooni (ORT) direktorite nõukogu liige, 1996. aasta detsembrist 1997. aasta veebruarini üks kolmest esimesest ORT direktorite nõukogu aseesimehest, ja veebruarist 1998 kuni septembrini 2001 teleettevõtte ORT direktorite nõukogu esimees. 

Alates 1996. aastast oli ta SRÜ riikide uudisteagentuuride liidu (ANIA) president. Aastast 1999 Maailma Venekeelse Pressi Assotsiatsiooni (WARP) president (WARP ühendab enam kui 300 venekeelset väljaannet 80 riigist). Jaanuarist 2008 Venemaa ajakirjanduse akadeemia president. 

Aastatel 2012–2015 oli ta Venemaa Föderatsiooninõukogu liige (2013–2015 rahvusvaheliste suhete komitee esimehe esimene asetäitja). Fondi Russki Mir hoolekogu liige.

 Viited 

Kategooria:Venemaa ajakirjanikud
Kategooria:Moskva ülikooli vilistlased
Kategooria:Lenini preemia laureaadid
Kategooria:Rahvaste Sõpruse ordeni kavalerid
Kategooria:Sündinud 1941