Lühiajaline pastöörimine

Kõrgtemperatuuril lühiajaline töötlemine (ka lühiajaline pastöörimine, lühiajaline kõrgpastöriseerimine, HTST-pastöriseerimine) on üks toiduainete pastöörimise meetoditest, mille puhul toimub toodete kõrgkuumutamine ning mille protsess kestab lühikest aega.Kõrgpastöörimine vähendab mikroobide kasvukiirust ja pikendab säilivusaega. 

 Ajalugu 
 20. sajandi alguses leiti seos töötlemata toorpiima ja sel ajal inimesi kimbutanud haiguste vahel (nt tuberkuloos)
 1924. kehtestati pastöriseerimismäärus, mis nägi ette, et piima tuleb pastöörida, et hävitada piimas leiduvaid riknevust ja haigusi tekitavaid mikroobe.
 1933. aastal töötati välja lühiajaline kõrgpastöörimine. Teadlased tuvastasid, et kui kuumutada toodet 15 sekundit 72 °C juures, siis hävivad järgmised patogeenid: tuberkuloosi mükobakter ehk Kochi kepike, Mycobacterium bovis, bakter Brucella ja Streptococcus.
 Tänapäeva pastöörimisteadus on teadlikuks saanud teistestki kahjulikest bakteritest. Lühiajaline kõrgpastöörimine hävitab väga hästi listeeria-, salmonella- ja kolibaktereid.

 Protseduur 
Toimub pideva protsessina roostevabast terasest plaat- või torusoojusvahetis.

Protsess kestab 15–20 sekundit keskkonnas, kus piima temperatuur viiakse 72–75 °C, mis kohe jahutatakse 4–5,5 °C.

 Pastöörimise plussid 
 Säilib toote värv.
 Säilivad organismile vajalikud toitained.
 Pikeneb toote säilivusaeg.
 Säilib toote maitse.
 Hävivad riknemist soodustavad ja inimest kahjustavad mikroobid ja patogeenid.

 Pastöörimise miinused 
 Mingil määral võib muutuda toote maitse (nt piim on keedetud piima maitsega).
 Kahjustada võivad saada olulised ja vajalikud mikroobid, mis on vajalikud organismi talitlusele.
 Protseduur võib osutuda kulukaks.

 Viited 

Kategooria:Toiduainete konserveerimine