Rüdinger

Rüdinger (vene keeles Ридингер), Venemaal tuntud ka kui Ridinger ja Ridiger, on täpselt teadmata päritolu aadlisuguvõsa.

Ajalugu
Rüdingeride päritolu ei ole teada. XVII sajandi 2. poolest on teateid kapten Heinrich Nikolaus Rüdingeri (suri enne 1711) kohta, kes teenis Daugavgrīva kindluse garnisonis. 1695. aasta 6. juunil (vkj) tõstis kuningas Karl XI ta aadliseisusse, kuid Rootsi rüütelkonda teda ei introdutseeritud.Schlegel, Ernst Bernhard. Klingspor, Carl Arvid. Den med sköldebref förlänade men ej å riddarhuser introducerade Svenska adelns ättar-taflor. Stockholm: P. A. Norstedt & Söner, 1875,  s. 248. Tema poeg kapten Peter von Rüdinger oli tema ema suguvõsale kuulunud Liivimaa Helme kihelkonna Koorküla mõisa pandivaldaja.Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Erster Teil. Der ehstnische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1877, lk 359. 

Peteri poeg Karl Magnus von Rüdinger (1753−1821) teenis välja Venemaa keisririigi teenistuses kindralmajori auastme, oli Viiburi tsiviilkuberner ja lõpetas karjääri salanõunikuna. Elu lõpul elas Eestimaal.Lenz, Wilhelm. Deutschebaltisches biographisches Lexikon 1710−1960. Köln-Wien: Böhlau Verlag, 1970, lk 656. ja suri Haapsalus. Tema pojad polkovnik Friedrich Wilhelm von Rüdinger (1780−1840) ja kindralmajor Alexander von Rüdinger (1782−1825) rajasid suguvõsa kaks Venemaa liini.Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil: Estland. Bd III. Görlitz: Verlag E. U. Starke, 1930, 

Rüdingerid rüütelkonna matriklis
Salanõunik Karl Magnus von Rüdinger (1753−1821) võeti 1815. aasta 19. veebruaril (vkj) Eestimaa rüütelkonna matriklisse.Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil: Estland. Bd III. Görlitz: Verlag E. U. Starke, 1930, lk 345.

pisi|Kindralmajor Alexander von Rüdinger (1782−1825). George Dawe´ maal
Suguvõsa liikmeid
Karl Magnus von Rüdinger (1753 Ādaži mõis − 1821 Haapsalu), Venemaa keisririigi sõjaväelane (kindralmajor), salanõunik, Viiburi tsiviilkuberner, mõisaomanik
Alexander von Rüdinger (1782−1825), Venemaa keisririigi sõjaväelane (kindralmajor), brigaadikomandör, Wilmanstrandi komandant
Nikolai Aleksandrovitš Ridinger (1825−1894), Venemaa keisririigi sõjaväelane (kindralmajor), politseimeister, mõisaomanik
Nikolai Jegorovitš Ridinger (1846−1904), Venemaa keisririigi tõeline riiginõunik
Aleksandr Aleksandrovitš Ridinger (1870−1929), tõeline riiginõunik
Vsevolod Aleksandrovitš Ridinger (1871−1939), tõeline riiginõunik, kammerhärra

Sugupuu
 Heinrich Nicolaus (Nils) von Rüdinger (suri enne 1711); abiellus Christine Elisabeth von Wickede(n)iga (1680–pärast 1721)
Peter von Rüdinger (suri pärast 1754), Koorküla pandivaldaja, kapten; abiellus 3) 1752 Elisabeth Wiesneriga
Karl Magnus von Rüdinger (1753–1821), Venemaa keisririigi sõjaväelane (kindralmajor), salanõunik, Viiburi tsiviilkuberner; abiellus 1779 vabapreili Charlotte Margarethe von Maltitziga (1758–1786)
Friedrich Wilhelm von Rüdinger (1780−1840) (Федор Карлович Ридигер), Venemaa keisririigi sõjaväelane (polkovnik); abiellus Sophia Dorothea Jerzhembskaga
Peter Leopold von Rüdinger (1781−1812 Borodino), Venemaa keisririigi sõjaväelane
Alexander von Rüdinger (1782−1825), Venemaa keisririigi sõjaväelane (kindralmajor)
Nikolai von Rüdinger (1825−1894), Venemaa keisririigi sõjaväelane (kindralmajor)

Rüdingeri suguvõsa mõisavaldused
Liivimaa eesti distrikt:
Koorküla (Korküll) (1725−1732, pandivaldus)
Soome:
Hiitala (1797−1807), Kuokkala (XIX sajandil)

Viited

Kirjandus
Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel). 1. Teil. Die Ritterschaft. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980). Lk 412.
Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil: Estland. Bd III. Görlitz: Verlag E. U. Starke, 1930. Lk 345-346 .
Genealogisches Handbuch des Adels. Adelslexikon. Bd XII. Limburg an der Lahn: C. A. Starke Verlag, 2001. Lk 98.
Schlegel, Ernst Bernhard. Klingspor, Carl Arvid. Den med sköldebref förlänade men ej å riddarhuser introducerade Svenska adelns ättar-taflor. Stockholm: P. A. Norstedt & Söner, 1875. Lk 248 .

Välislingid
 Stackelberg, Otto Magnus von: Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft, Teil Estland Band III, Görlitz, 1930, 

Kategooria:Eestimaa aadlisuguvõsad
Kategooria:Eestimaa matrikliaadel
Kategooria:Liivimaa aadlisuguvõsad
Kategooria:Rootsi introdutseerimata aadel
Kategooria:Soome rüütelkond
Kategooria:Peterburi kubermangu aadlisuguvõsaraamatutesse kantud suguvõsad