Semantiline roll

Semantiline roll ehk temaatiline roll on predikaadi argumendile määratud roll, mis kirjeldab semantilist suhet lauses väljendatud sündmuse ehk predikaadi ja entiteedi ehk predikaadi argumendi vahel.

Erinevalt grammatilistest rollidest ehk lauseliikmetest (nagu alus, sihitis või määrus), ei ole semantilised rollid määratud lause süntaktilise struktuuriga ega pruugi nad seega vastata teineteisele üks-ühele, vaid sõltuvad nad sellest, kuidas keelekasutaja väljendatud sündmust kujutab, kui tugevalt nad semantilisel tasandil sündmusega seotud on, kuivõrd tahtlikku või mõjutatu rolli entiteet sündmuses mängib ning kas entiteeti peetakse elusaks või elutuks. Maailma keelte vahel on vaadeldud tuntavaid erinevusi selles osas, kuidas eri rolle kodeeritakse, millised rollid võivad esineda süntaktiliste subjektide ja objektidena jne. Küll on aga eri keelte vahel ka teatavaid ühisjooni, nagu see, et keskseid osalejarolle markeeritakse tüüpiliselt grammatiliste käänetega (nt nimetava, omastava, osastavaga eesti keeles), perifeerseid rolle seevastu sageli obliikvakäänetega (nagu kohakäänded jm) ja kaassõnadega.

Lähenemisest olenevalt on kirjanduses semantiliste rollide kontekstis vahetatavalt kasutatud eri termineid, nagu käändesuhted (case relationships) või süvakäänded (deep cases), temaatilised suhted (thematic relations) või semantilised suhted (semantic relations), temaatilised rollid (thematic roles), Θ-rollid (Θ-role) generatiivses grammatikas, argumendirollid (argument roles) konstruktsioonigrammatikas ja temaatilised suhted (thematic relations) rolli ja referentsi grammatikas. Mõni käsitlus teeb neil terminitel vahet, kuid üldiselt peetakse neid samaks nähtuseks.Õim, Haldur, Heili Orav, Piia Taremaa (2009). Lihtlause semantika. – Keel ja Kirjandus 7, lk 495

 Semantiliste rollide ajaloost 
Semantilise rolli mõiste on teoreetilises keeleteaduses kasutusel 1960. aastate lõpust, kui ilmus Charles Fillmore'i käändegrammatika artikkel Fillmore, Charles J. (1968) The case for case. In Emmon Bach, Robert T. Harms, eds. Universals in linguistic theory, 1–88. New York: Holt, Rinehart, and Winston.. Temal kandsid semantilised rollid käände või käändesuhete, ka süvakäänete nimetust. Fillmore sõnas varasemate traditsioonide põhjal, et käändesuhted ei ole üksüheses seoses grammatiliste suhetega, vaid üks kääne võib esineda mitmel moel. Esialgu tõi ta välja kõigest kuus käänet, hiljem ta täiendas ja täpsustas oma käsitlust.Lindström, Liina; Taremaa, Piia (2013). Semantilised rollid keeleuurimise vahendina. – Eesti ja soome-ugri keeleteaduse ajakiri 4, lk 37−38. 

Järgmisena esitas oma käsitluse semantilistest rollidest Ray Jackendoff aastal 1972 teoses „Semantic Interpretation on Generative Grammar” Lindström, Liina; Taremaa, Piia (2013). Semantilised rollid keeleuurimise vahendina. – Eesti ja soome-ugri keeleteaduse ajakiri 4, lk 38.. Erinevalt Fillmore'ist on Jackendoffi (ja Gruberi) käsitluses süntaks ja semantika lahutatud ning nimisõnafraasid võivad olla seotud mitmete temaatiliste rollidega Jackendoff, Ray (1972) Semantic interpretation in generative grammar. Cambridge, MA: The MIT Press, lk 34-43.. Ta räägib oma teoses viiest Gruberi temaatilisest suhtest, lisades omalt poolt veel n-ö teisesed temaatilised suhted, kuna need on olulised verbitähenduste erinevuste määramisel, sest sel viisil saavad temaatilised suhted kombineeruda. Lisaks pakub Jackendoff välja ka temaatiliste suhete hierarhia.Jackendoff, Ray (1972) Semantic interpretation in generative grammar. Cambridge, MA: The MIT Press, lk 29-46.

 Üldistusastmed 
Semantilisi rolle võib eristada kolmel üldistusastmel. Kõige üksikasjalikumal astmel leiduvad verbispetsiifilised semantilised rollid (Verb-Specific Semantic Roles), mida esindavad nii spetsiifilised verbikesksed rollid nagu 'andja', ‘teadja’, 'nägija', ‘nähtud’, ‘paigutatud’, ‘lõhutud’, 'tapja', 'tapetav' jne. Neid rolle saab aga rühmitada üldisemateks kategooriateks, mida esindavad temaatilised suhted ehk semantilised rollid, mille hulka loetakse niisuguseid sageli eristatavaid rolle nagu AGENT, PATSIENT, VAHEND, KOGEJA jne. Kõige üldisemal tasandil eristatakse kahte niinimetatud makrorolli: tegijat (actor) — mille kõige prototüüpsemaks alamrolliks peetakse AGENTI — ja allujat (undergoer) — mille kõige prototüüpsemaks esindajaks peetakse PATSIENTI.

Eristuse tasandi valik oleneb käsitluse eesmärgist ja sellest, kuivõrd üksikasjalikke vastandusi peetakse käsitluse tarbeks asjakohaseks. Mida suurem on üldistusaste, seda vähem on rollidevahelised erinevused esil. Makrorollid on olulised selleks, et leida erinevate semantiliste rollide vahel ühisosa. Näiteks alluja makrorolli kuuluvaid semantilisi rolle ühendab see, et nad on kõik sündmusest mõjutatud. Samuti aitavad makrorollid kaasa keeleliste üldistuste tegemisele, kui analüüsima peab palju lauseid, sest iga semantilise rolli üleslugemine võib minna kohmakaks. Mida üldisemad rollid on, seda neutraalsemad on semantilised vastandused.

 Enamkasutatavad semantilised rollid 
On eriarvamusi selles osas, kuidas semantilisi rolle defineerida ja kui detailselt neid määratleda, mistõttu ühtset ja täielikku loendit ei ole seni koostatud. Semantiliste rollide arv ja sisu on üldjoontes sõltuvuses sellest, missugune on uurimis- ja käsitluse eesmärk. Alljärgnevalt on seetõttu kirjanduses enamkasutatavate semantiliste rollide näidisnimekiri Kroeger, Pajusalu ning Lindström ja Taremaa põhjal koos nende lühikeste definitsioonidega.

 AGENT (agent): sündmuse algataja, põhjustaja ja aktiivne elluviija, tüüpiliselt elus ja tahteline. Nt Poiss lükkab käru.
 AUTOR ehk TEOSTAJA (author): agendilaadne, tihti elutu osaleja, kes või mis pole sündmuse otsene põhjustaja. Nt Paat triivis jõge pidi alla.
 JÕUD (force) ehk PÕHJUSTAJA (causer): sündmuse mittetahtlik algataja, mittemanipuleeritav instrumendilaadne entiteet. Nt Tuul lükkas vaasi ümber.
 PATSIENT (patient): osaleja, millele tegevus on suunatud ja mis tegevuse tagajärjel muutub. Nt Mees pesi auto puhtaks.
 TEEMA (theme) ehk OBJEKT (object): mingis seisundis või asendis olev või seisundit või asendit muutev entiteet. Nt Sportlane lasi vibuga noole.
 VAHEND ehk INSTRUMENT (instrument): tegevuse läbiviimise vahend ja sündmuse/tegevuse vahetu põhjustaja.Nt Poiss lükkas labidaga liiva.
 KOGEJA (experiencer): elus entiteet, kes tajub stiimulit ja keda sündmus sisemiselt mõjutab, kusjuures ta ei ole ei sündmuse põhjustaja ega ole ka kellegi tegevuse mõju all. Nt Tüdruk nägi lilli; Mulle meeldib see raamat; Mul on külm.
 SAAJA (recipient): mingi liikuva objekti elus sihtkoht ehk see, kes sündmuse tulemusena saab oma omandusse midagi või satub mingisse seisundisse kellegi teise tegutsemise tõttu. Nt Poiss annab labida tüdrukule.
 ASUKOHT (location): sündmuse toimumise asukoht. Nt Poiss lükkab õues käru.
 LÄHTEKOHT (source): koht, kust midagi liikuma hakkab, mingi sündmuse algpunkt. Nt Kass ronis kotist välja.
 SIHTKOHT (goal): koht või objekt, kuhu poole liikumine toimub, tüüpiliselt sündmuse elutu sihtpunkt. Nt Poiss läheb tuppa; Vein muutus äädikaks.

 Vaata ka 
 Lause moodustajad

 Viited 

Kategooria:Semantika