Hirvejalgpokaal

Hirvejalgpokaal on hirve jala kujuline kaanega jooginõu, pokaalitüüp, mis on omane ainult Tallinnalehttps://nigulistemuuseum.ekm.ee/hobedakamber/. 

Mustpeade vennaskonna hõbedakogusse, mis nüüd asub Eesti Kunstimuuseumis, kuulub viis hirvejalgpokaali. Kunstiajaloolase Anu Männi hinnangul on see tüüp unikaalne kogu maailmas ning kasutusel Mustpeade vennaskonnas alates 16. sajandist.

 Ajalugu 
Anu Männi sõnul olid esialgsed hirvejalgpokaalid puust. Mõned puust karkassiga ja karvase nahaga kaetud nõud säilivad Tallinna Linnamuuseumi fondidesHõbe. Odav või kallis? Kultuurileht, nr. 11, 22. märts 1996. Pokaali kuju seostub Tallinna saksakeelse nime Reval rahvaetümoloogilise seletusega: "Rehfall" tähendab 'hirve kukkumine' ning pärineb baltisaksa legendi kohaselt Taani kuninga Valdemari hirvejahi loost, mille kohaselt anti pankrannikult alla viskunud hirve mälestuseks linnale nimi.

Kui 1711. aastal külastas Tallinna Venemaa tsaar Peeter I, pidutses ta Mustpeade vennaskonna majas, kus talle pakuti juua puust hirvejalgpokaalist. Tsaarile meeldisid pokaalid niivõrd, et ta annetas vennaskonnale raha ja palus vanu traditsioone au sees hoida. Mustpead otsustasid, et tellivad selle raha eest hirvejalgpokaali hõbedast jäljendi. Vanima hõbedast hirvejalgpokaali valmistas kohe pärast seda Peter Wilhelm Polack 1712. aastal.H. Arusoo. Mustpeade hõbedakogu – ainulaadne maailmas. -  Õhtuleht, 20. november 2001

 Hirvejalgpokaale teinud kullasseppi 
 Peter Wilhelm Polack
 Eduard August Bauer (tema tööde loendis on 66,2 cm kõrgune kaanega hirvejalgpokaal)A. Friedenthal. Die goldschmiede Revals. Lübeck, 1931
 Leopold Eduard Michelsenhttps://register.muinas.ee/public.php?menuID=monument&action=view&id=3485

 Viited 

 Kirjandus 
 Hirvejalgpokaal. – A. Mänd. 101 Eesti kullassepateost. Varrak, 2018. lk 76–77.

 Välislingid 
 P. W. Polacki hirvejalgpokaal EKM digitaalkogus

Kategooria:Kullassepakunst
Kategooria:Anumad