Robert Ritter von Greim

Robert Ritter von Greim (sünninimega Robert Greim; 22. juuni 1892 – 24. mai 1945) oli Saksamaa sõjaväelane ja I maailmasõja lennuäss. 1945. aasta aprillis nimetas Adolf Hitler ta Luftwaffe (Saksa õhujõudude) uueks ülemjuhatajaks kuna ta pidas Hermann Göringut reeturiks ning oli seetõttu ta ametist vabastatud. Pärast Natsi-Saksamaa kapituleerumist 1945. aasta mais andis Greim end vangi USA vägedele. Ta tegi enesetapu USA vägede kontrolli all olevas sõjavangilaagris 24. mail 1945.

 Lapsepõlv 
Greim sündis 22. juunil 1892 Bayreuthis Baieri Kuningriigis. Greim oli 1906.–1911. aastani sõjakooli kadett, pärast ohvitseri aukraadi saamist lähetati ta 29. oktoobril 1912 Baieri 8. suurtükiväe rügementija ülendati leitnandiks 25. oktoobril 1913.

 Esimene maailmasõda 
Kui 1914. aasta augustis algas esimene maailmasõda oli Greim suutükipatarei ülem Lorraine'i lahingus ning lahingutes Nancy, Epinali, Saint-Mihieli ja Camp des Romainsi ümbruses Prantsusmaal. 19. märtsil 1915 määrati ta pataljoniadjutandiks.

 Lennuäss 
pisi|Esimenee Greimi alla tulistatud lennuki vrakk 10. oktoobril 1915
10. augustil 1915 viidi Greim üle Saksamaa lennuväeteenistusse (Fliegertruppe). 10. oktoobril 1915, kui ta lendas FFA 3b-s kaheistmelises lennukis suurtükiväe vaatlejana, saavutas Greim oma esimese võidu õhulahingus : Farmani. Ta teenis FAA 204, lennates ka üle Somme'i. Pärast piloodiväljaõpet määrati Greim FA 46b üksusesse 22. veebruaril 1917. Ta viidi 1917. aasta aprillis üle Jagdstaffel 34-sse. 25. mail 1917 tulistas ta alla ühe vaenlase lennuki ning samal päeval sai ta selle eest esimese klassi Raudristi. Greim sai tuntuks ässana 16. augustil 1917, kui ta laskis alla Sopwith 1 1/2 Strutteri. 16. oktoobriks oli ta alla tulistanud 7 vastase lennukit.

21. märtsil 1918, üheksanda võidu puhul õhulahingus, ülendati ta Jagdgruppe 10 ülemohvitseriks. 27. juunil 1918, kui Greim pidas õhulahingut Bristol Fighteri vastu, eraldus tema lennukil mootorikatte, mille tagajärel sai viga tema lennuki ülemine tiib ja üks vasakpoolne tiivatugi, kuid Greim suutis masina edukalt maandada. 7. augustiks 1918 juhtis ta Jagdgruppe 9-t ja saavutas oma 16. võidu õhulahingus. 23. augustil  Vizefeldwebel Johan Putzi kaasabil hävitas ta inglaste tanki, mis oli väidetavalt esimene edukas lennuki rünnak soomustatud masinatele. 27. septembril saavutas ta Jagdgruppe 9-ga lennates 25. õhuvõidu.

Greim määrati Jasta 34-sse 1918. aasta oktoobris. Selle aja jooksul tuli Greimi kolm viimast võitu, lennates lennukitega Albatros D.Vs, Fokker Dr.I ja Fokker D.VII. Sõja lõppedes oli ta alla tulistanud 28 lennukit, selle eest anti talle  8. oktoobril Pour le Mérite, samuti Baieri Max Josephi rist (Militär-Max Joseph-Orden). Viimase autasuga anti talle ka rüütli tiitel (Ritter),see andis talle võimaluse lisada oma nimele veel tiitli "von". Nii muutus tema nimi Robert Greim Robert Ritter von Greimiks.

 Kahe maailmasõjavaheline periood 
1919. aastal oli Greim Baierisse tagasi läinud 8. Baieri suurtükiväe rügementi, kus juhtis 10 kuud Müncheni lennupostijaama. Greim keskendus seejärel uuele tööle, kus soritas Saksamaal õigusteaduse eksamid. Kui Chiang Kai-sheki valitsus pakkus talle tööd Hiinas Kantonis Hiina õhujõude arendamiseks, võttis Greim pakkumise vastu ning sõitis perekonnaga Hiinasse, kus ta asutas lennukooli.

Saksamaale naasnult astus Greim Saksamaa rahvussotsialistlikku parteisse, osales Õllekeldriputšis; kui veendunud parteiliige, sõja lõpuni oli ta täielikult  Hitleri vastaselt meelestatud.

1933. aastal kutsus Hermann Göring Greimi Saksamaa õhujõudude üles ehitama. Pärast seda, kui oli suletud sakslaste salajane lennukool Lipetski lähedal Nõukogude Liidus, määrati Greim 1934. aastal Saksamaal esimeseks hävituslennukite piloodikooli juhiks (Saksamaal oli lennuvägi keelatud 1919. aasta Versai lepingu järgselt, seetõttu tuli saksa piloote välja õpetada Venemaal)

 Teine maailmasõda 
pisi|Von Greim vasakult teine Hitleri taga, 1945
1942. aasta lõpus jäi Greimi ainus poeg Hubert Greim, 11./JG 2 hävituslennuki piloot, Tuneesias kadunuks. Huberti lennuk lasti alla, kuid ta pääses lennukist tervena välja ja viibis ülejäänud sõja Ameerika Ühendriikide bõjavangilaagris.

Kui sõda algas, anti Greimile juhtida Luftflotte, mis osales Poola invasioonis, Norra lahingus, Inglismaa lahingus ja operatsioonis Barbarossa. Tema suurimad taktikalised saavutused olid tema juhitud Luftflotte osalemine Kurski lahingus ja pommitamine Orjolis operatsiooni 'Kutuzov' käigus. Just selle lahingu järel andis Adolf Hitler talle Raudristi rüütliristi tammelehtedega, mis tegi temast ühe kõige kõrgemalt autasustatud Saksa sõjaväelase.

 Berliin, aprill 1945 
26. aprillil 1945, kui Nõukogude väed Berliini vallutamise ajal linna piirasid, lendas Generaloberst Ritter von Greim  Hitleri korraldusel Hitleri juurde.  Greim lendas koos Hanna Reitschiga  Luftwaffe katsekeskuse lennuväljale, sealt hävituslennukiga Focke-Wulf Fw 190 Berliini kaguosas paiknevale Gatowi lennuväljale. Kuna Focke Wulfi kabiinis oli ruumi ainult piloodile, tuli Reitschil reisida lennuki keres, kuhu ta väikese hooldusluugi kaudu ronis. Gatowi lennuväljalt lendasid nad väikelennukil Fieseler Storch edasi Berliini kesklinnas paikneva Hitleri punkri suunas; nende lennukit tabas aga õhutõrjemürsk ülelennul Grünewaldi linnaosa kohal. Greim oli võimetu maanduma mürsust haavatud parema jala tõttu, kuid Reitsch, kellele linn oli õhust hästi tuttav, juhtis lennukit tagaistmelt üle Greimi õla juhiseni küünitades, Tiergarteni improviseeritud maandumisrajale Brandenburgi värava lähedal edukalt.

Hitler ülendas Greimi kindralist kindralfeldmarssaliks, tehes temast viimase Saksa ohvitseri, kes sellise auastme sai. Seejärel nimetati Greim Luftwaffe ülemjuhatajaks Hermann Göringi asemele, kes vallandati reetmise tõttu ametist. Greimist sai seega teine ​​inimene, kes juhtis Saksa õhujõudusid Kolmanda Reichi ajal. Kuid sõja lõppedes Euroopas kestis tema ametiaeg Luftwaffe ülemjuhatajana vaid paar päeva.

28. aprillil käskis Hitler Ritter von Greimil Berliinist lahkuda ja koos Reitschiga lennata Plöni, et reetmise eest vahistada Heinrich Himmler. Samal õhtul lahkusid need kaks Berliini Tiergarteni lennuväljalt väikese Arado Ar 96 lennukiga. 

 Surm 
8. mail, samal päeval kui Saksamaa kapituleerus, andis Greim vangi. Teadaolevalt oli tema esimene avaldus vangistajatele: "Ma olen Luftwaffe juht, kuid mul ei ole Luftwaffet." Greim tegi 24. mail Salzburgis enesetapu.

 Auastmed 

+ Saksamaa keisririikWorld War II Database. Kuupäev Õlak Auaste 7. jaanuar 1912  lipnik 25. oktoober 1913 20px leitnant 17. jaanuar 1917 20px ülemleitnant

+ Weimari Vabariik Kuupäev Õlak Auaste 15. veebruar 1921 20px kapten

+ Saksa Riik Kuupäev Õlak Auaste 1. jaanuar 1934 20px major 1. september 1935 20px ooberstleitnant 20. aprill 1936 20px ooberst 1. veebruar 1938 20px kindralmajor 1. jaanuar 1940 20px kindralleitnant 19. juuli 1940 20px lennuväekindral 16. veebruar 1943 20px kindralooberst 25. aprill 1945 20px kindralfeldmarssal

 Autasud 
 Raudristi 1914. aasta 2. klass (26. novembril 1914) ja 1. klass (10. oktoobril 1915)
 Max Josephi orden (23. oktoober 1918)
 Pour le Mérite (14. oktoober 1918)
 Raudristi Rüütlirist tammelehtede ja mõõkadega
 Rüütlirist kindralleitnandina 24. juunil 1940 V lennukorpuse ülemana
 Tammelehed kindralooberstina 2. aprillil 1943 Luftlottenkommando Ost (Luftflotte 6) ülemana
 Mõõgad 27. kindralooberstina 27. augustil 1944 Luftflotte 6 ülemana

 Viited 

 Kirjandus 



Kategooria:Baieri sõjaväelased Esimeses maailmasõjas
Kategooria:Saksamaa sõjaväelased Teises maailmasõjas
Kategooria:Rüütliristi kavalerid
Kategooria:Raudristi kavalerid
Kategooria:Saksamaa lendurid
Kategooria:Sündinud 1892
Kategooria:Surnud 1945