Lennard-Jonesi potentsiaal

Lennard-Jones potentsiaal (teised nimetused L-J potentsiaal, 6-12 potentsiaal, või 12-6 potentsiaal) on matemaatiliselt lihtne mudel, lähendamaks kahe neutraalse aatomi või molekuli vastastikust mõju. Selle aatomitevahelise potentsiaali kuju pakkus esimesena välja 1924. aastal John Lennard-Jones. 

Kõige levinumal juhul on L-J potentsiaal kirja pandud kujulː


kus ε on potentsiaaliaugu sügavus, σ on lõpliku suurusega kaugus, mille juures osakeste vaheline potentsiaal on võrdne nulliga, r on osakeste vaheline kaugus ja rm on kaugus, mille juures potentsiaal on minimaalse väärtusega. Kaugusel rm on potentsiaali väärtuseks −ε. Kaugused on omavahel seotud vastavalt rm = 21/6σ ≈ 1,122σ. Neid parameetreid saab leida regressioonanalüüsi abiga, korrates katsetulemusi või sooritades kvantkeemia arvutusi. Kuigi leiduvad täpsemad potentsiaali kirjeldused, kasutatakse Lennard-Jonesi potentsiaali laialdaselt tema arvutusliku lihtsuse tõttu teadusarvutustes ja modelleerimises.

 Viited 

Kategooria:Termodünaamika
Kategooria:Füüsikaline keemia