Alfred Allmann

Alfred Allmann VR II/3 (5. jaanuar 1893 Tallinn – 8. veebruar 1960 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (nooremallohvitser).

Lõpetas Tallinnas linnakooli ja õppis lukksepaks. Aastail 1913–1914 teenis tsaariarmees 15. sapööripataljonis telefonistina. Maailmasõja alguses langes sõjavangi ja oli pikka aega sõjavangis Saksamaal. Vabanes 1918. aastal.

Vabadussõjas oli alates 1. märtsist 1919 1. diviisi tagavarapataljoni 1. roodus. Viidi üle 1. jalaväepolgu 8. roodu ja ülendati kapraliks, augustist 1919 nooremallohvitseriks. Võitles Narva rindel Punaarmee ja Lätimaal Landeswehri vastu. 1920. aasta aprillis vabastati sõjaväeteenistusest. 

1919. aastal lahingus Vepsküla all ülesnäidatud sõjalise vahvuse eest anti talle VR II/3. 1920. aastal sai siseministeeriumi kodakondsuse osakonna ametnikuks ja asjaajajaks. 1923. aasta jaanuarist oli ta töö- ja hoolekandeministeeriumi ametnik, alates 1936. aastast sotsiaalministeeriumi sekretär. 

Oli Vabadusristi Vendade Ühenduse Tallinna osakonna liige. 1939. aastal anti talle Valgetähe V klassi teenetemärk.

Nõukogude ajal töötas Tallinna Kalinini rajooni sotsiaalkindlustuse osakonnas.

Kirjandus
Ain Krillo, Jaak Pihlak, Mati Strauss. Eesti Vabaduse Risti kavalerid. Viljandi, 2016

Kategooria:Eesti riigiametnikud
Kategooria:1. Jalaväerügemendi koosseis
Kategooria:Vabadusristi II liigi 3. järgu kavalerid
Kategooria:Vabaduse Risti Vendade Ühenduse liikmed
Kategooria:Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Kategooria:Vabadussõja veteranid
Kategooria:Rahumäe kalmistule maetud
Kategooria:Sündinud 1893
Kategooria:Surnud 1960