Makedoonia (Rooma provints)

Rooma provints Makedoonia (ladina: Provincia Macedoniae, kreeka: Ἐπαρχία Μακεδονίας) loodi ametlikult aastal 146 eKr pärast seda, kui Rooma kindral Quintus Caecilius Metellus võitis aastal 148 eKr Makedoonia kuningriigi viimast isehakanud kuningat Andrískost, ja pärast seda, kui neli Rooma poolt piirkonnas loodud klientvabariiki ("tetrarhia") kaotati. Provints sisaldas Makedooniat, lisaks Epeirost, Tessaaliat ning osi Illüüriast, Paiooniast ja Traakiast. See lõi palju suurema halduspiirkonna, mida hõlmas ikka veel Makedoonia nimi. Dardaanlasi Paiooniast põhjas siia hulka ei arvatud, kuna nad toetasid roomlasi nende Makedoonia-vallutuses.

 Kirjeldus 
 Korraldus 

Pärast Diocletianuse reforme 3. sajandi lõpus eraldati Epirus Vetus ja millalgi 4. sajandil jaotati Makedoonia provints kaheks: Macedonia Prima lõunas ja Macedonia Secunda või Salutaris põhjas. Kõik need provintsid allutati Makedoonia diötseesile, ühele kolmest diötseesist, mis moodustasid pretoriaanide Illyricumi prefektuuri. Kui prefektuur aastal 379 Lääne- ja Ida-keisririikide vahel jaotati, allutati Makedoonia provintsid Ida-Illyricumile. Keisririigi jäädava jaotamisega aastal 395 läks Makedoonia Idale, mis kujunes Bütsantsiks.

 Ahhaia 

Ahhaia või Achaea oli esialgu Rooma Makedoonia provintsi osa (aastatel 146 kuni 27 eKr). Hiljem sai sellest eraldi provints Augustuse regulatsiooniga aastast 27 eKr, millega rajati Rooma keisririik.

 Epirus Vetus 

pisi|Rooma provintsid Epirus Vetus ja Epirus Nova tänapäevaste piiride suhtes

Epirus, hiljem Epirus Vetus ("Vana Epeiros"; kreeka: Παλαιᾶ Ἤπειρος), oli Rooma keisririigi provints, mis vastas Epeirose piirkonnale. Aastatel 146 kuni 27 eKr oli see Makedoonia provintsi osa, seejärel sai sellest Ahhaia osa, enne kui keiser Traianuse ajal sellest eraldi provints sai.

 Epirus Nova 

Epirus Nova ("Uus Epeiros", kreeka: Νέα Ἤπειρος) või Illyria Graeca või Illyris proper oli Rooma keisririigi provints, mille rajas Diocletianus provintsipiiride korrastamise käigus. Selle ajani kuulus provints Makedoonia provintsi. Dyrrachium (või Epidamnos) rajati Epirus Nova keskuseks. Epirus Nova piirkond vastas Illüüria osale, mis oli toona "osaliselt Kreeka ja osaliselt helleniseeritud".

 Macedonia Prima 

pisi|Rooma provintsid umbes aastal 400

Macedonia Prima ("Esimene Makedoonia") oli provints, mis hõlmas enamuse Makedoonia kuningriigist, langeb kokku enamuse tänapäeva Kreeka Makedoonia piirkonnaga ja selle keskus oli Thessaloníki.

 Macedonia Secunda või Salutaris 

Macedonia Salutaris ("Tervislik Makedoonia"), tuntud ka kui Macedonia Secunda ("Teine Makedoonia"), oli provints, mis hõlmas osaliselt Dardaaniat ja kogu Paioonia, viimane oli suurem osa tänasest Põhja-Makedooniast. Stobi linn, mis paiknes Crna Reka ja Vardari (kreeka: Axios) jõe ühinemiskohas, oli endine Paioonia pealinn, mis tõusis hiljem Macedonia Salutarise keskuseks.

 Tessaalia 

See provints hõlmas Thessalía ala, mis oli Vana-Makedooniast otse lõunas. Samuti nimetatakse siin alljaotisi Thessalia Prima ja Thessalia Secunda.

 Majandus 

pisi|vasakul|Thasose tetradrahm Rooma kontrollitud Makedooniast. Vermiti ajavahemikus 148–80 eKr. Esikülg kujutab Dionüsost ja tagakülg kujutab Heraklest

Augustuse valitsemisaeg algas Makedoonia jaoks pika rahuperioodi, õitsengu ja rikkusega, kuigi selle tähtsus Rooma maailma majandusolukorras vähenes võrreldes naabri Väike-Aasiaga.

Majandust ergutas suuresti Via Egnatia ehitamine, Rooma kaupmeeste toomine linnadesse ja Rooma kolooniate asutamine. Keiserlik valitsus tõi koos teede ja haldussüsteemiga majandusbuumi, mis tõi kasu nii Rooma valitsevale klassile kui ka alamklassidele. Suure põllumaa ja rikkalike karjamaadega kogusid suured valitsejaperekonnad tohutu varanduse ühiskonnas, mis põhines orjatööl.

pisi|400px|Rooma keisririik Hadrianuse ajal (valitses aastatel 117–138), senatiprovints Macedonia Kagu-Euroopas

Tootmisklasside elutingimuste parandamine tõi kaasa piirkonna käsitööliste arvu suurenemise. Müürsepad, kaevurid, sepad jne. töötasid igasuguses äritegevuses ja käsitöös. Kreeklasi kasutati ka Rooma maailmas õpetajate, kasvatajate ja arstidena.

Väljaveomajandus põhines peamiselt põllumajandusel ja karjakasvatusel, samas kui eksporditi ka rauda, vaske ja kulda koos selliste toodetega nagu puit, vaik, pigi, kanep, lina ja kala. Teine rikkuse allikas oli kuningriigi sadamad, nagu Dion, Pella, Thessaloníki, Kassándreia.

 Märkimisväärsed isikud 
 Kodanikud 

 Damon Thessaloníkist, 2. sajand eKr

 Pühakud ja vaimulikud 

 Agape, Chione ja Irene (surid aastal 304)
 Agathopous, diakon
 Aristarkhos Thessaloníkist, 1. sajand
 Demofilos Konstantinoopolist (suri aastal 386), piiskop, sündis Thessaloníkis
 Epafroditos, esimene Philippoi piiskop
 Gaius, esimene Thessaloníki piiskop
 Lydia Thyatirast, 1. sajand
 Matrona Thessaloníkist
 Onesimus, esimene Beroea piiskop
 Demetrios Thessalonikist, Thessaloníki kaitsepühak, märtrisurm aastal 306
 Theodulus, lektor

 Kirjanikud 

 Craterus Amphipolisest (u 100–30 eKr), rapsood, amfiareioni mängude võitja
 Faidros Pieriast (u 15 eKr – u 50 pKr), valmimeister
 Antipatros Thessaloníkist (1. sajandi lõpp eKr), epigrammatiline luuletaja ja linna kuberner
 Filippos Thessaloníkist (1. sajandi lõpp pKr), epigrammatiline luuletaja ja Kreeka antoloogia koostaja
 Archias, epigrammatik
 Antiphanes (1. sajandi lõpp), epigrammatik
 Parmenio (1. sajandi lõpp), epigrammatik
 Kriton Pieriast, ajaloolane
 Polyainos, (2. sajand), sõjakirjanik
 Stobaios (5. sajand), kreeka autorite antoloog
 Makedonios Thessaloníkist (6. sajand), Kreeka antoloogia epigrammatik

 Arstid 

 Athryilatos Thásosestest
 Alexander Pellast
 Damian Thessaloníkist
 Anthemius Édessast
 Paul Philippoist
 Theodorus Káto Kleinésist, Florina
 C. Iulius Nicetas Lykest (Lykist) Pellas
 Aurelius Isidorus Thessaloníkist
 Sextus Iulius Chariton Amfipolisest
 Servia Thessaloníkist
 Lalus ja Publicius Hermias Beroeast
 Aelius Nicolaus Édessast
 Aptus Dionist

 Vaata ka 
 Makedoonia diötsees
 Makedoonia (piirkond)

Kategooria:Vana-Rooma provintsid