Lutsumänd

Lutsumänd oli söödata õngpüünis talvisel kuduajal lutsude püüdmiseks jääaugust. Püünise nimetus tuleneb sarnasusest pudrumännaga.

 Lutsumänna ehitus 
See õngpüünis oli mitmeharuline kodarakujuline püügiriist, mille läbimõõt oli umbes 15 cm. Lutsumännal oli 6–20 traaditeravikku, mille konksud olid keeratud ülespoole. Puuvarre või keti külge kinnitati plekitükid, metallrõngad või muu, mis tekitasid heli, kui püünist liigutati üles–alla.

 Püügiviis 
Püüti peamiselt öösel ning kala ahvatleti ligi ainult helinaga. Kui luts ujus männa teravike kohale, tõmmati kiire liigutusega püünis üles, konksud haakusid kala kehasse ning saak tõmmati veest välja. 

 Kasutuspiirkonnad 
Lutsumänd oli kasutusel Põhja-Venemaal ja Rootsis. Eestis ainult Peipsi ja Pihkva järvel ning Kagu-Eestis.

 Viited 

 Välislingid 
Lutsumänd, Eesti Rahva Muuseum


Kategooria:Kalapüügivahendid
Kategooria:Etnograafia