Bristol Jupiter

Bristol Jupiter oli Briti üheksasilindriline tähtmootor, mis loodi Esimese maailmasõja lõpuaastail ning oli algul tuntud kui Cosmos Jupiter.

Mootorit parendati korduvalt ning seda toodeti mitmes sarjas ja paljude tootjate tehastes. Kokku valmis üle 7100 Bristol Jupiteri tüüpi mootori ning seda kasutati kümnetel 1920. ja 1930. aastail konstrueeritud lennukeil.
Arendus ja tootmine
Algus Brazil Strakeri töökojas
Esimese maailmasõja aastail konstrueeris Bristolis asunud Brazil Strakeri töökojas töötanud insener Roy Fedden kaks tähtmootorit, mida lootis pakkuda Briti kuninglikele õhujõududele. Teine neist mootoreist sai nimeks Jupiter ja valmis 1918. aasta alguses. Mootor oli üheksasilindriline, sellel oli kolm karburaatorit, mis kõik toitsid kolme silindrit. Konstruktsioonilt muidu üsna tavaline, kuid esimesena selleaegsetest mootoreist oli sel neli klappi silindri kohta.

Cosmos Engineering
Samal 1918. aastal ostis Brazil Strakeri töökoja ära suurfirma Cosmos ning andis töökojale nimeks Cosmos Engineering. Mootorit peeti küll paljulubavaks, kuid Briti lennundusministeerium oli juba valinud välja sarnase konstruktsiooniga konkurendi – ABC Dragonfly –, mida soovitas kasutada kõigil 1918. aastal töös olnud uutel lennukiprojektidel. Cosmos jätkas siiski Jupiteri arendamist. 29. oktoobril 1918 tehtud 300 kg raskuse prototüübi katsetustel saavutas see võimsuse 395 hj. Mootorist otsustati teha ka vaid kolme silindriga kergem versioon ja 18-silindriline topelttäht. Kuid maailmasõja lõpule järgnenud sõjaliste kulutuste kokkutõmbamine tõi kaasa hoopis rahalised raskused ning 1920. aastal läks Cosmos pankrotti.

Läbilöök Bristolis
Briti lennundusministeerium hoidis sel arendusel silma peal. ABC Dragonfly oli osutunud pettumuseks ning seda ei saadudki töökindlaks. Seetõttu soovitas lennundusministeerium Bristolis asunud Bristol Aeroplane Companyl Cosmose pankrotivarast mootori arendus välja osta. Bristol ostiski 15 000 naela eest viis valmis Jupiteri mootorit, hulga mootoriosi, joonised ning valminud rakised mootoriosade tootmiseks. Lisaks võeti tööle Roy Fedden ja tema 31-meheline arendusmeeskond. Sellega pandi alus Bristol Aeroplane Company mootoriosakonnale, millest 1956. aastal sai iseseisev firma Bristol Engine Company.

Fedden lubas mootori saada tootmisvalmiks kahe aasta jooksul ning Bristoli tehas otsustas investeerida selleks veel 200 000 naela. Algus ei läinud eriti libedalt ning esines ka arusaamatusi tehase juhtkonna ja uue mootoriosakonna vahel. Tehase juhtkond oli juba valmis kogu projektist loobuma, kui plaanitud rahast oli aastaga kulutatud juba 197 000 naela ja tulemust ei paistnud. Kuid 1921. aasta septembris läbis Jupiter II mootori prototüüp Briti lennundusministeeriumi standardkatsed, saavutades 1625 pöördel minutis võimsuseks 400 hj. Sama aasta oktoobris osales mootor Pariisi lennundusnäitusel, kus äratas suurt tähelepanu.

Briti lennundusministeerium alustas hankeprotsessi Jupiteri mootorite ostmiseks juba 1921. aasta detsembris, kuid esimese lepinguni 81 Jupiteri mootori ostmiseks jõuti alles 1923. aasta septembris. Tänu Pariisi näitusel osalemisele olid uue mootori vastu hakanud huvi tundma ka reisilennukite arendajad ja nii alustati 1923. aastal, veel enne kuninglikele õhujõududele mootorite tarne lepingu allkirjastamist, uue mootori seeriatootmisega. Samuti sõlmiti samal aastal leping prantsuse Gnome-Rhône'i mootoritehasega, kes sai õiguse mootori tootmiseks ning müügiks kogu maailmas, välja arvatud Briti Rahvaste Ühenduse riikides. Gnome-Rhône konstrueeris mootori ka ringi meetermõõdustikku.

Järgmise kümne aasta jooksul sõlmiti välismaiste firmadega Jupiteri mootorite tootmiseks kokku 17 lepingut. Kokku toodeti neil aastail vähemalt 7100 mootorit, mis oli suurim sõdade vahelise perioodi toodangunumber lennukimootorile.

Edasiarendused
Juba 1923. aasta märtsis läbis nii briti kui prantsuse mootorikatsed Jupiteri järgmine seeriaversioon – Jupiter IV, mis arendas võimsust 436 hj. Järgmiste versioonide (V ja VI) puhul tehti juba suuremaid konstruktsioonilisi muudatusi. Jupiter VI läbis riiklikud katsed 1925. aasta juunis, kaalus 350 kg ja arendas võimsust 480 hj. Jupiter VII oli esimene versioon, mis sai kompressori ning Jupiter VIII Farmani firma reduktori. Reduktori lisamine võimaldas suurendada mootori pöördeid 2200 pöördeni minutis. Jupiter IX arendas juba 525 hj ja Jupiter X 530 hj 4877 meetri kõrgusel. Jupiteri viimaseks seerias toodetud versiooniks jäi XFBM, mida kasutati Handley Page H.P.42 reisilennukis. Sellel oli Bristoli tehases konstrueeritud käivitusseade, mis võimaldas piloodil mootorid käivitada lennukikabiinist, ilma tehnikute välise abita.

Jupiteri edasiarenduseks sai 1927. aastal loodud Bristol Mercury, mille esimene versioon oli lihtsalt lühema kolvikäiguga Jupiter. See võimaldas vähendada mootori läbimõõtu ning samas suurendada pöördeid. Siiski jätkati ka Jupiteriga samas mõõdus mootori arendust ning 1932. aastal valmis Bristol Pegasus. Järgnevail aastail vahetas Mercury Jupiteri mootorid välja hävituslennukeil ning Pegasus pommituslennukeil.

Litsentstoodang
Esimene ja kõige olulisem Jupiteri mootorite litsentsi alusel tootja oli prantsuse firma Gnome-Rhône, kuna neil õnnestus hankida kohe ka õigus müüa oma toodetud mootoreid kogu maailmas. Ka Eestis kasutatud Jupiteri mootorid olid Prantsusmaal ehitatud.

Gnome-Rhône sai Bristoli käest kõigi Jupiteri arenduste joonised, kuid Prantsusmaal toodetud mootorid ei olnud Inglismaal toodetutega identsed. Lisaks meetermõõdustikule ümberarvestamise tegi Gnome-Rhône konstruktsioonis ka muid väiksemaid muudatusi ning edaspidi arendas Jupiteri baasilt oma 9-silindrilise tähtmootori Gnome-Rhône 9K Mistral ning 14-silindrilise topelttähtmootori Gnome-Rhône 14K Mistral Major.

1927. aastal ostis Siemens-Halske tehas Saksamaalt samuti litsentsi Jupiteri mootori tootmiseks ning arendas sellest uuemaid versioone: Sh.20, Sh.21 ja Sh.22. 1936. aastal moodustati Siemens-Halske mootoritehasest uus ettevõte Brandenburgische Motorenwerke Gmbh, mille toodangut turustati kaubamärgi Bramo all. Tehase tuntuim mootor Bramo 323 oli samuti Jupiteri edasiarendus.

Kõige arvukamaks litsentsi alusel Jupiteri tootjaks kujunes aga NSV Liit. 1920. aastate lõpul ostis NSV Liit samuti õiguse Jupiter VI mootori seeriatootmiseks. Tootmist alustati Ukrainas Zaporižžjas asunud riiklikus lennundustehases nr 9. Seeriatootmise alustamiseks osteti mitmeid seadmeid Prantsusmaalt Gnome-Rhône käest. Sealt saadi ka meetermõõdustikus joonised ning tehnilist abi ja väljaõpet. NSV Liidus sai mootor tähise M-22 ja seda toodeti üle 3500 eksemplari.

Veel tootis Jupiteri mootoreid PZL Poolas, Alfa Romeo ja Piaggio Itaalias, Nakajima Jaapanis, Walter Tšehhoslovakkias jne. Jupiteri mootorit toodeti seerias 14 riigis.

Versioonid
Brazil Straker (Cosmos) Jupiter I
(1918) 400 hj, kaks eksemplari.
Cosmos Jupiter II
(1918) 400 hj, ainueksemplar.
Bristol Jupiter II
(1923) 400 hj.
Bristol Jupiter III
(1923) 400 hj.
Bristol Jupiter IV
(1926) 430 hj. Gnome-Rhône tootis nimetuste 9Aa/9Ab/9Ac all.
Bristol Jupiter V
(1925) 480 hj.
Bristol Jupiter VI
(1927) 520 hj; toodeti kahes versioonis suure (6,3:1) ja madala (5,3:1) surveastmega. Gnome-Rhône tootis nimetuste 9Ag all.
Bristol Jupiter VIA
(1927) 440 hj, Jupiter VI tsiviillennukitele mõeldud versioon.
Bristol Jupiter VIFH
(1932) 440 hj, Jupiter VI millel oli käivitusmootor.
Bristol Jupiter VIFL
(1932) 440 hj; surveaste 5,15:1.
Bristol Jupiter VIFM
(1932) 440hj, surveaste 5,3:1.
Bristol Jupiter VIFS
(1932) 400 hj, surveaste 6,3:1.
Bristol Jupiter VII
(1928) 375 hj, kompressoriga versioon, surveaste 5,3:1; Gnome-Rhône tootis nimetuse 9ASB all.
Bristol Jupiter VIIF
(1929) 480 hj, Jupiter VII sepistatud silindripeadega.
Bristol Jupiter VIII
(1929) 440 hj, esimene reduktoriga versioon, surveaste 6,3:1. Gnome-Rhône tootis nimetuste 9Ak all.
Bristol Jupiter VIIIF
(1929) 460 hj, Jupiter VIII sepistatud silindripeade ja madalama surveastmega (5,8:1) versioon.
Bristol Jupiter IX
 480 hj, surveaste 5,3:1.
Bristol Jupiter IXF
 550 hj, Jupiter IX sepistatud silindripeadega versioon.
Bristol Jupiter X
 470 hj, surveaste 5,3:1.
Bristol Jupiter XF
 540 hj, Jupiter X sepistatud silindripeadega versioon.
Bristol Jupiter XFA
 483 hj
Bristol Jupiter XFAM
 580 hj
Bristol Jupiter XFBM
 580 hj
Bristol Jupiter XI
 surveaste 5,15:1.
Bristol Jupiter XIF
 500 hj, surveaste 5,15:1.
Bristol Jupiter XIFA
 480 hj, Jupiter XIF 0,656:1 reduktoriga

Kasutus
NB! Loetelus on lennukid, millest vähemalt osa kasutas Jupiteri mootorit.

Cosmos Jupiter
Bristol Badger
Bristol Bullet
Sopwith Schneider
Westland Limousine

Bristol Jupiter

Aero A.32
Airco DH.9 
Arado Ar 64
Avia BH-25
Avia BH-33E
Bernard 190
Blériot-SPAD 51
Blériot-SPAD S.56
Boulton & Paul Bugle
Boulton Paul P.32
Boulton Paul Partridge
Boulton Paul Sidestrand
Blackburn Beagle
Blackburn Nile
Blackburn Ripon
Bristol Badger
Bristol Badminton
Bristol Bagshot
Bristol Beaver
Bristol Bloodhound
Bristol Boarhound
Bristol Brandon
Bristol Bulldog
Bristol Bullfinch
Bristol Jupiter Fighter
Bristol Seely
Bristol Type 72
Bristol Type 75
Bristol Type 76
Bristol Type 89
Bristol Type 92
Bristol Type 118
de Havilland Dingo
de Havilland DH.72
de Havilland DH.50
de Havilland Dormouse
de Havilland Hercules
de Havilland Hound
de Havilland Giant Moth
de Havilland Survey
Dornier Do 11
Dornier Do J
Dornier Do X
Fairey IIIF
Fairey Ferret
Fairey Flycatcher
Fairey Hendon
Fokker C.V
Fokker F.VIIA
Fokker F.VIII
Fokker F.IX
Gloster Gambet
Gloster Gamecock
Gloster Gnatsnapper
Gloster Goldfinch
Gloster Goral
Gloster Goring
Gloster Grebe
Gloster Mars
Gloster Survey
Gourdou-Leseurre LGL.32
Handley Page Clive
Handley Page Hampstead
Handley Page Hare
Handley Page Hinaidi
Handley Page HP.12
Handley Page H.P.42
Hawker Duiker
Hawker Harrier
Hawker Hart
Hawker Hawfinch
Hawker Hedgehog
Hawker Heron
Hawker Woodcock
Junkers F.13
Junkers G 31
Junkers W 34
Parnall Plover
PZL P.7
Saunders Medina
Saunders Severn
Short Calcutta
Short Chamois
Short Gurnard
Short Kent
Short Rangoon
Short Scylla
Short Springbok
Short S.6 Sturgeon
Short Valetta
Supermarine Seagull
Supermarine Solent
Supermarine Southampton
Svenska Aero Jaktfalken
Tupolev I-4
Vickers F.21/26
Vickers F.29/27
Vickers Jockey
Vickers Type 143
Vickers Type 150
Vickers Valiant
Vickers Vellore
Vickers Vellox
Vickers Vespa
Vickers Viastra
Vickers Victoria
Vickers Vildebeest
Vickers Vimy
Vickers Vimy Trainer
Vickers Wibault Scout
Villiers 26
Westland Interceptor
Westland Wapiti
Westland Westbury
Westland Witch
Westland-Houston PV.3

Gnome-Rhône Jupiter
Bernard SIMB AB 12
Blanchard BB-1
Bristol Bulldog (Eesti ja Läti lennukid)
Fizir F1M-Jupiter
Latécoère 6
Lioré et Olivier LeO H-15
Potez 25
Potez 29/4
Wibault Wib.220
Denhaut Hy.479

Švetsov M-22
Kalinin K-5
Polikarpov I-5
Polikarpov I-15
Polikarpov I-16
Tupolev I-4
Yakovlev AIR-7

Tehnilised andmed (Jupiter VIIIF)

 Tüüp: 9-silindriline õhkjahutusega tähtmootor
 Silindri läbimõõt: 147,5 mm
 Kolvi käik: 190,5 mm 
 Töömaht: 28,7 l
 Pikkus: 1143 mm
 Läbimõõt: 1346 mm
 Tühimass: 408 kg
 Normaalvõimsus: 520 hj

Välislingid

 "The Bristol Jupiter Family - (I)", Flight, 24. mai 1928, lk 389, inglise keeles
 "The Bristol Jupiter Family - (II)", Flight, 8. november 1928, lk 968, inglise keeles
 "The Bristol Jupiter Family - (III)", Flight, 22. november 1928, lk 1003, inglise keeles

Kategooria:Bristoli mootorid
Kategooria:Tähtmootorid