Paalisõlm

Paalisõlm (briti variant, kui paalsteek) on sõlm, mida kasutatakse nööri lõpule aasta ehk ou tegemiseks.

Mägironijad ja alpinistid nimetavad seda sageli surmasõlmeks ning päästjad päästesõlmeks. 

Paalisõlme õpitakse tegema kas mõlema käega enda ees või enesepääste olukorras (näiteks vette kukkumisel) selja tagant läbi panduna ja vaid ühte kätt kasutades (teine käsi hoiab kogu aeg päästeliinist).

 Ajaloost 
Paalisõlme on esimest korda mainitud Henry Mainwaringi raamatus "The Sea-man`s Dictionary" (1644).

Esimest korda oli seda sõlme kujutatud joonisel David Steeli raamatus "Elements and Practice of Rigging and Seamanship" (1794).

Paalisõlm leiti 1954. aastal väljakaevamistel muistse Egiptuse vaarao Hufu hauakambrist. Hufu oli Vana-Egiptuse Vana riigi 4. dünastia teine kuningas. Tema valitsemisaeg langes umbkaudu aastatesse 2589–2566 eKr. Maadeavastaja John Smith kirjeldas sõlme esimest korda meremeeste sõnaraamatus "A Sea Grammar" (1627). Alpinistidele esitles paalisõlme kuuskümmend aastat tagasi Prantsuse alpinist Gaston Rebuffat (1921–1985). Paali- ehk surmasõlme kontrollsõlmega kasutatakse köie kiireks kinnitamiseks mingi suurema tugipunkti külge. Kui sõlme tegemisel jäetakse köie ots sissepoole, siis on tegu briti variandiga. 

 Kirjandus 
 Jaan Künnap. Sõlmed ja pleisid. 2016. ISBN 9789949388738
 Clifford W. Ashley. The Ashley Book of Knots. Doubleday & Company, Inc., New York, 1944.

Kategooria:Sõlmed