Kaitseväe keskhaigla

Kaitseväe keskhaigla oli Tallinnas Juhkentali sõjaväehospidali hoonetesJuhkentali sõjaväehospidali peahoone, 1925. a, register.muinas.ee (vaadatud 25.11.2025) aadressil Liivalaia tänav 110Kaitseväe Keskhaigla hoone, Liivalaia tänav 110, Ajapaik.ee (vaadatud 16.08.2020) tegutsenud Eesti kaitseväe haigla. 
pisi|
Haigla asutati Vabadussõja ajal 1918 nime Sõjaväe haigemaja all. Tallinna sõjaväe haigemaja ülemarst oli 1918–1919 Gustav Reimann.

Uus haiglahoone valmis 1925. aastal arhitekt Aleksander Wladowsky  projekti järgi ja 1927. aastast kandis haigla nime Kaitseväe keskhaigla.

Peale kaitseväelaste raviti haiglas tasu eest ka tsiviilisikuid.
 Ajalugu 
Keskhaigla asukohas asus algselt Venemaa keisririigi sõjaväe ja mereväe sõjaväehospidali hoonestus  endise Joachimsthali suvemõisa territooriumil. 1715. aastal rajati sinna mereväehospidal, millega 1772. aastal ühendati hilisema priihospidali kohal asunud,  1730. aastal asutatud Maaväehospidal. Sõjaväehospidali kompleksi hoonestus jagunes kolmeks: suurema rühma moodustasid haigete barakid, eraldi paiknesid apteek koos abihoonetega ja suguhaiguste barakk. Majandushoonete rühm asus Härjapea jõe kaldal ja see koosnes köögist, saunast ja pesumajast, mis said lõplikul kujul 1828. aastal. 1842. aastal kohandati üks haigete barakk kirikuks, mis oli sellena kasutuses kuni 1894. aastani. Suuremad ehitustööd hospidali territooriumil toimusid aastatel 1860–1895, ehitati uus apteegihoone, laboratoorium, jääkelder ja töötajate eluruumid. Endine apteegihoone ehitati ümber kasarmuks. Tallinna Mere- ja Maaväe hospidalikalmistu asus Üldhoolekandekolleegiumi priihospidali hoonete juures. Praeguse haiglahoone eelkäija oli aastatel 1819–1827 ehitatud ehitis, millest on säilinud vaid vundamendi jäänusedJuhkentali sõjaväehospidal.

Tallinna sõjaväehospidali (saksa k. Der Revalsche Militairhospital)  ülemarstidena tegutsesidBrennsohn, I. Die Aerzte Estlands von Beginn der historischen Zeit bis zur Gegenwart. Riga, 1922, : 1753–1768 Michael Ludwig Knobloch  (1713–1768), 1762–1768 Joachim Heinrich Gernet ´(1730–1804), 1769–1776 A. Mathaei, 1776–1789 J. S. Walter, 1791 Martin Ernst von Styx (1759–1829), 1789–1794 Johann Nikolaus Christian Bornemann (surn. 1794Brennsohn, I. Die Aerzte Estlands von Beginn der historischen Zeit bis zur Gegenwart. Riga, 1922, ), 1794–1810 D. Spenditi, 1811–1815 Whytt ?, ca 1840–1850 Friedrich Beyer (1793Brennsohn, I. Die Aerzte Estlands von Beginn der historischen Zeit bis zur Gegenwart. Riga, 1922, –1869), ca 1855 Popov, 1861–1868Brennsohn, I. Die Aerzte Estlands von Beginn der historischen Zeit bis zur Gegenwart. Riga, 1922,  Julius Leopold von Böhlendorff (1810–1868), ca 1869Brennsohn, I. Die Aerzte Estlands von Beginn der historischen Zeit bis zur Gegenwart. Riga, 1922,  Bierfreund, ca 1871Brennsohn, I. Die Aerzte Estlands von Beginn der historischen Zeit bis zur Gegenwart. Riga, 1922,  Josef Korkuz (1826–), 1876–1880 Joh. F Füner, 1882–1886 Nikolai Serafim (surn. 1911Brennsohn, I. Die Aerzte Estlands von Beginn der historischen Zeit bis zur Gegenwart. Riga, 1922, ), 1893–1900 N. von Weyssenhof, 1909–1912 Pjotr Bulytschev (1858–Brennsohn, I. Die Aerzte Estlands von Beginn der historischen Zeit bis zur Gegenwart. Riga, 1922, ), 1912– Aleksei Brilliantov (1857–Brennsohn, I. Die Aerzte Estlands von Beginn der historischen Zeit bis zur Gegenwart. Riga, 1922, ).

1940. aastal asus 25. juulil hoonesse NSV Liidu Punaarmee 65. erilaskurkorpuse hospidal.

Tänapäeval, 2001. aastast asub renoveeritud hoonestuses Juhkentali tänav 58, Eesti Kaitseväe peastaap.

 Viited 

 Kirjandus 
 Heiki Suurkask, Juhkentali haigemaja lugu, Sõdur nr. 1/22

Kategooria:Eesti haiglad
Kategooria:Eesti kaitsevägi
Kategooria:Juhkentali