Annaato

Annaato (tekstiilivärvina ka orlean) on oranžpunane maitseaine ja värvaine, mida saadakse värvibiksa (Bixa orellana) seemnekestadest. Vürtsina on teda kirjeldatud kergelt piprasena, õrna muskaatpähklimaitsega.

Rahvusvahelises värvainete indeksis on annaato tähistega C.I. NO4 (Natural Orange 4) ja C.I. 75120, toidulisaainena on ta tuntud numbriga E160b (dubleeriva numbriga C.I. Food Orange 4, eesti keeles oranž toiduvärv 4Toidus lubatud lisaainete suhtes esitatavate nõuete ning nõuetekohasuse kontrollimiseks analüüsimise meetodite kinnitamine. – Riigi Teataja 1999, 63, 639).

 Nimetus 
Sõna "annaato" on mugandus kariibikeelsest sõnast annattoAnnatto. – en.wiktionary.org. Nimetus "orlean" on mugandus värvibiksa ladinakeelsest liiginimest B. orellana (nimetatud Francisco de Orellana järgi), mis on eesti keelde jõudnud tõenäoliselt saksa keele kaudu (taime üks nimetusi Orleanstrauch, värvaine Orlean-Paste, Orleangelb)Orleanstrauch, Annattostrauch, Bixa orellana. – Färberpflanzen. Mediendatenbank BiologieG. W. Bischoff. Lehrbuch der Botanik: Allgemeine Botanik II. 1836.

Lõngade värvimiseks kasutatud poevärv annaato on eesti keelde andnud saksa keelest mugandatud värvinimetused orleanikollane, ordenikollane, ordenipunane, ort jne, mis tähistavad oranži värvustV. Oja. Värvid rahvakeeles. – Oma Keel, 1, 2001.

 Ajalugu 
Värvibiksa kasvab troopilistes piirkondades Mehhikost Brasiiliani. Arvatavasti kasutasid kohalikud elanikud teda algselt mitte toidu juures, vaid värvi saamiseks keha kaunistamiseks rituaalsetel eesmärkidel (mõnel rahval Brasiilias on see traditsioon tänini säilinud), päikesekaitseks, putukate peletamiseks, aga samuti rahvapärases meditsiinis. Annaatovärvi on kasutatud ka 16. sajandil Mehhiko käsikirjade koloreerimiseksM. E. Haude. Identification and Classification of Colorants Used During Mexico's Early Colonial Period. – The Book and Paper Group Annual, Vol 16, 1997, The American Institute for Conservation.

Annaato on olnud traditsiooniline tekstiili- ja toiduvärv Ladina-Ameerikas, Kariibi mere saartel ja Filipiinidel alates 16. sajandist (Aasiasse viisid selle Hispaania ja Portugali meresõitjad). Kõigis neis piirkondades on annaatol kohalikud nimetused ning see on jõudnud värvaine ja vürtsina kokandusse ka väljaspool Ameerikat.

 Värvaine 
Annaato värv tuleb mitmest karotenoidsest pigmendist, olulisimad neist on biksiin ja norbiksiin, mis sisalduvad seemnete punakas vahajas kattes. Maitseaine valmistatakse seemnete jahvatamisel pulbriks või pastaks. Samuti võib värv- või lõhnaaine osaliselt ekstaheerida seemnetest kuuma vee, õli või rasva sisse, misjärel see lisatakse toidule.

 Kasutamine 
Annaatot kasutatakse värvainena kosmeetikas (näiteks huulepulkade värvainena), kokanduses, toiduainetetööstuses, kunstitarvete pigmentide ja lõngade ning muude tekstiilide värvimisel.

Toiduvärvina annab tootele omase värvuse ning hoiab ära võimaliku värvuse kao valguse, temperatuuri ja õhu mõjul. Osal sööjatel võib tekitada allergianähteE160b - Annaato, biksiin, norbiksiin. – E-ained. Toidutare.

Õlivärvipigmendiks või tindile segatuna annab hästi katva, aga vähese valguskindlusega ereda oranžpruunika kuni kuldkollase värvihttp://www.artiscreation.com/orange.html#.XBjIXGgzaUl.

Tekstiilivärvina kasutati orleanikollase, ordenikollaseMeeli Sedrik: veel ühest kannikesesinisest. - Emakeele seltsi aastaraamat 59, lk 235, 238. 2013 nimetuse all siidi ja villa värvimiseks 19. sajandini, kuni odavamad ja valguskindlamad aniliinvärvid selle välja tõrjusid. Erinevate peitsidega saadi oranžpunane või kollane värv, peitsidena kasutati tina- ja alumiiniumisoolasid. Venemaal värviti sellega 17.–19. sajandil puuvilla.

 Viited 

 Välislingid 
 Annaato portaalis CAMEO: Conservation & Art Materials Encyclopedia Online
 Annaato andmebaasis PubChem
 Annaatost veebiajakirjas NaturallySavvy

Kategooria:Värvained
Kategooria:Toiduvärvid