Õpiraskused

Õpiraskused (ingl learning disabilities, learning difficulties) on ajutalitluse või aju struktuuri neurobioloogilised hälbed, mis seostuvad inimese taju, mälu, mõtlemise ja kõnega. Õpiraskus piirneb kerge vaimupuudega.Kõrgesaar, J. (2002). Sissejuhatus hariduslike erivajaduste käsitlusse. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus.

 Õpiraskuste üldised käsitlused 

 Traditsiooniline 
Õpiraskuste traditsioonilise arusaama kohaselt on õppimise puhul olulised eelkõige teadmised ning probleemsete situatsioonide avaldumist ei seostata õpikeskkonna, vaid õppija isikuga Martinson, M., Kangur, M., & Toots, E. (2010). Õpiraskused: kelle probleem? Kust otsida lahendusi? Tallinn: Koolibri..

 Sotsiaalkonstruktivistlik 
Õpiraskuste sotsiaalkonstruktivistliku teooria kohaselt seostatakse õpiraskusi keskkonnaga ning õppimist loetakse aktiivseks tegevuseks ainult õppija isiklike kogemuste rakendamisel  .

 Interaktiivne 
Õpiraskuste interaktiivse käsitluse kohaselt nähakse õppeainet suhete kompleksina ja õpiraskusi suhteprobleemina. Ühtki õpihäiret ei saa vaadelda kontekstiväliselt, kuna õpihäire ilmneb konkreetses situatsioonis bioloogilise, psühholoogilise ja sotsiaalse aspekti koosmõjul. (Martinson, 2010)

 Õpiraskuste käsitlused ja statistika eri riikides 
Õpiraskusi määratlesid Samuel Kirk ja James Gallagher 1963. aastal kui lugemis-, kirjutamis- ja arvutamisprobleeme ning õpilaste liigaktiivsust, mis pole põhjustatud vaimsest alaarengust. 1970. aastatel kirjeldas Vladimir Lubovski Moskvas sarnast nähtust, mida nimetati vaimse arengu peetuseks. Esialgu peeti nähtust nii USAs, tollases Nõukogude Liidus kui ka Lääne-Euroopas valdavalt ajutiseks ja ületatavaks. Hariduskogemused ja uurimused on näidanud, et ületatavaid ehk ajutise loomuga on õpiraskustest umbes veerand. Ameerika Ühendriikides on erinevate õpiraskusega inimesi 15% rahvastikust, kellest 80%-l on lugemisraskus. Suurbritannias korraldatud uuringud on näidanud, et hariduslike erivajadustega (HEV) õpilasi on 18% õpilaste üldarvust. Eestis on hinnanguliselt 25–30%-l õpilastest probleeme koolis edasijõudmisega ning 10 protsendil jääb lõpetamata põhikool.

 Diagnoosimine 
Õpiraskuste õigeaegseks diagnoosimiseks on vajalik märgata erisusi lapse arengus juba varastel arenguetappidel. Üldjuhul ilmnevad sellele viitavad märgid juba varakult. Õpiraskused võivad kaasneda muude õppimist mõjutavate häiretega. Näiteks lugemisraskusega lapsel ei ole tähti tundma õppides hääliku ja tähe seosed kerged tekkima. Sageli lisanduvad kirjutamisraskused, tähelepanu puudulikkus, hüperaktiivsus ja motoorikahäired. Lapse seisund ei muutu, kuid õpiraskuste tunnused sõltuvad vanusest. Lugemisraskuse puhul on kõigis vanuseastmetes suur erinevus lugemisega seotud ja mitteseotud tegevuste tulemustes.Veisson, M., Vesiko, M., Rätsep, J., Jegorova, I., Mutso, I., Haljaste, A., … Teder, T. (toim). (2009). Lapsevanematele erivajadustega lastest. II. Tartu: Atlex.

 Prognoos 
Eri allikate andmetel on kuni 80 protsendil õpiraskustega lastest lugemisraskus (düsleksia). Probleemne võib olla nii lugemine, häälimine, kirjutamine, rääkimine kui ka kuulamine. Uuringud näitavad, et lugemisoskust on võimalik omandada ainult koolieas. Lugemisraskuse on üldjuhul põhjustanud aju struktuuri ja talitluse kaasasündinud eripärad. Lugemisraskus on püsiv ja kestab läbi elu. Lugemisraskusel puudub seos intelligentsuse, psühholoogiliste, emotsionaalsete ja sotsiaalsete põhjustega.

 Toimetulek 
Kõiki õpiabi andjaid, olenemata spetsiifikast, ühendab tugivõrgustik, mille eesmärk on pakkuda abi lapsele, õpetajale ja lapsevanemale. Oluline on õpetaja koostöö kooli psühholoogi, logopeedi, eripedagoogi ja lapsevanematega. Õpilase individuaalne areng on seotud osaliste informatsioonivahetusega.

Õpiraskustega aitab toime tulla paindlik õppekava, sh tekstide ja nõuete viimine kooskõlla õpilase võimetega. Vajalik on pedagoogi positiivne hoiak ja õpilase käsitamine väärtusliku indiviidina. Toimetulekut hõlbustavad õpikeskkonna sobivus, teabekeskkonna arusaadavus ja esitatavate nõuete jõukohasus. Lapsevanemad peaksid arendama õpiraskustega lapse tugevaid külgi, kuid teadvustama võimalikke piiranguid.

Lugemisraskusega inimesed on oluliselt andekamad mitteverbaalsetes valdkondades, nagu näiteks suhtlemine, kunstid, muusika ja teadus. Erinevate spetsialistide koostöös on võimalik toetada lugemis- ja kirjutamisraskustega inimeste toimetulekut. Tähtis on parandada ümbritseva keskkonna teadlikkust õpiraskustest.

Õpilasel tuleb aidata avada sisemine arengupotentsiaal temale isikupärases tähenduses. Edu tagab see, kui õpilase terviklikku eneseteadvustamist ja -kehtestamist peetakse prioriteetseks intellektuaalse võimekusega võrreldes ning õpikeskkond kohandatakse sobivaks.Martinson, M. (2004). Õpiraskused ja ennastjuhtiv õppimine - miks ja kuidas? Kasvatusteadused muutuste ajateljel: sotsiaal- ja kasvatusteaduste doktorantide II teaduskonverents : 25.-26. aprillil 2003 TPÜ-s : artiklite kogumik. (2004). Lepik, A. & Pandis, M. (koost). Tallinn: Tallinna Pedagoogikaülikooli Kirjastus.

Karjääri- ja õppenõustamisteenuseid pakuvad Eestis Rajaleidja keskused. Rajaleidja keskused toetavad lapsi, lapsevanemaid ja haridustöötajaid ning korraldavad nõustamiskomisjonide tööd.Rajaleidja. (s. a.). Loetud aadressil http://www.rajaleidja.ee

 Väljendumine eri vanuses 
Olulised õpiraskuste märgid vastavalt vanusele on järgmised.

Eelkooliealistel

 Probleemid sõnade hääldamisel 
 Probleemid leida õigeid sõnu 
 Probleemid riimide leidmisel 
 Raskusi tähtede, numbrite, värvide, kujundite ja nädalapäevade õppimisega 
 Raskusi juhiste järgimisega või rutiiniga 
 Raskusi pliiatsi hoidmisega ja kääridega lõikamisega või pildi värvimisega joonte sees 
 Raskusi nööpide, lukkude ja trukkide kinnitamisega ning ka paelte sidumisega 

5–9-aastastel

 Raskused viia kokku tähti ja nende hääldust 
 Probleemid häälimisega 
 Raskused lihtsate sõnade lugemisel 
 Omandab aeglaselt uusi oskusi 
 Ajab sõnu segamini ja teeb õigekirjavigu 
 Raskusi lihtsamate matemaatikaülesannetega 
 Probleemid kella tundmise ja numbrite loendamisega

10–13-aastastel

 Probleemid teksti mõistmise ja matemaatikaga 
 Raskused lausete lõpetamisega ega saa aru sõnastusest 
 Probleemid lugemise ja kirjutamisega, väldib valjusti lugemist 
 Halb käekiri 
 Raskused enese aitamise oskustega (toa koristamine, kodutööde tegemine, segamini laud) 
 Raskused klassis toimuva jälgimisega ja oma mõtete valjult väljendamisega 
 Hääldab samas tekstis ühte sõna erinevalt

 Õpiraskuste eripedagoogiline pool 
Eripedagoogikas eristatakse kuut tüüpi õpiraskusi.

 Lugemisraskus
 Lugemisraskus väljendub selles, kui ei tunta tähti ja sõnu ära, ei saada aru sõnadest ja teksti sisust, lugemiskiirus ja soravus on halb ning sõnavara on eakohasest väiksem.
 Matemaatika
 Matemaatiliste õpiraskustega lapsel on raskusi arvude ja numbriliste faktide (5 + 5 = 10 või 5 × 5 = 25) meeldejätmisel. Samuti on lapsel raskusi paaris või viie kaupa loendamisega.
 Kirjutamisraskused 
 Kirjutamisraskus võib esineda füüsilises kirjutamises. Laps ei osata vormistada sõnu ja lauseid, ei suudeta oma mõtteid paberile kirja panna. Käekiri ei ole sidus, ei osata täpselt sõnu ja lauseid järele kirjutada ega õigesti häälida.
 Motoorsed ja koordinatsiooniraskused
 Eristatakse liigutusi, mida tehakse kääridaga lõikamisel ja kirjutamisel ning jooksmisel ja hüppamisel. Samuti on lapsel probleeme nööpide kinnipanekuga ja pliiatsi õigesti hoidmisega.
 Keeleõpperaskused
 Laps ei oska oma mõtteid korrastada ega neid rääkides edastada. Laps ei suuda loetut või kuuldut edasi jutustada, räägib katkendlikult. Ta ei saa mõnest sõnast või kirjeldustest aru, samuti on tal raskusi võõrkeelte õppimisega.
 Kuulmis- ja nägemisprobleemid 
 Kui laps ei kuule või ei näe hästi, siis on info omandamine häiritud.

Samuti on olulised järgmised punktid Lister, T., Artma, I., Taškin, E., & Kullasepp, K. (2012). Lihtne ja praktiline koolipsühholoogia. Tartu: Atlex..

 Ruumi, aja ja suuna tajumine. Kella tundmisega on raskusi, ta ajab segamini parema ja vasaku poole ning ei saa kaarti selgeks.
 Raskused tegevuse juhtimises. Ajagraafikus püsimine on keeruline, kirjalikud tööd võtavad rohkem aega.
 Keskendumis- ja tähelepanuhäired. Paigal püsimine ja ühele ülesandele keskendumine on lapsele keeruline.
 Üliaktiivsus ja käitumisraskused. Laps ärritub kergesti ega suuda ennast maha rahustada.

 Õpiraskuste psühholoogiline pool 
Koolis tekkivate probleemide põhjus võib olla ka stress, depressioon, ärevushäired, emotsionaalne trauma, suured muutused elus vms. Lisaks võivad õpiraskusi põhjustada aktiivsus- ja tähelepanuhäire (ATH) ning autism. Need võivad olla eraldi seisvad häired, kuid tihti kaasub nendega ka õpiraskus.

ATH-ga lapsed tihti ei suuda paigal püsida ega keskenduda neid mitte huvitavatele asjadele. Nad ei taha järgida juhtnööre, eriti kui neid esitatakse käskivalt. Samuti on neil raskusi kodutööde alustamise ja lõpuleviimisega. Neid ümbritseb korralagedus.

Autismispektriga lapsed ei taha suhelda ega luua silmsidet. Neil ei ole tavaliselt sõpru ja nad ei oska lugeda kehakeelt.

 Viited 

Kategooria:Õppimine