Hozier

Hozier (kodanikunimega Andrew John Hozier-Byrne; sündinud 17. märtsil 1990) on iiri päritolu muusik, laulja ja laulukirjutaja.

Hozieri muusika on peamiselt inspireeritud bluusist, folgist ja soul'ist, millele lisaks on tunda roki ja R&B mõju. Tema laulusõnades on viiteid religioonile, kirjandusklassikale ja mütoloogiale; tihti on need ka ühiskonnakriitilised.

2013. aastal avaldas ta debüüt-lühialbumi, millel on tema rahvusvahelise kuulsuse toonud hittsingel "Take Me to Church". 

2014. aastal avaldas ta endanimelise debüütalbumi, mis suure hitina saavutas esikoha Iirimaa edetabelites ja 10. koha edetabelites üle maailma. Aastatega on tema debüütalbum saanud nii Iirimaal kui ka rahvusvaheliselt plaatinaplaadi staatuse.

2019. aasta märtsis avaldas ta albumi "Wasteland, Baby!", mis tõusis kõrgele kohale nii Iirimaa kui ka Billboard 200 edetabelites. 2023. aasta augustis ilmus album "Unreal Unearth".

 Lapsepõlv ja õpingud 
Hozier sündis 1990. aastal Iirimaa rannikuäärses linnas Brays, kus ta kasvas üles vähemusprotestantislike kveekerite peres kunstniku ja bluusitrummari pojana. 

Lapsena iseloomustas Hozier end "klassiklouni" ja "mittekeskenduva õpilasena", kutsudes kooli "monotoonseks košmaariks". Hozier hakkas laule kirjutama 15-aastaselt, mil ta õpetas endale ka kitarrimängu ning laulis koolikooris. Vaatamata oma kveekerikasvatusele käis Hozier hilisteismelisena katolikus koolis. 

Ta hakkas Dublins asuvas Trinity College'is muusikat õppima, kuid jättis kooli juba esmakursuslasena pooleli, sest eelistas õppetöö semel plaadifirmale demosid salvestada.

 Muusikakarjäär 
 2008–2012: algusaastad 
Trinity College'is õppides kuulus ta kooli orkestrisse. 

2009–2012 oli ta liige kooriansamblis Anúna, kelle 2014. aastal ilmunud albumil "Illumination" oli ta solist.

2009. ja 2010. aastal esines Hozier muusikafestivalil Oxegen Festival.

2012. aastal oli Hozier Billy Oceani taustalaulja.

 2013–2017: eponüümne debüütalbum ja rahvusvaheline kuulsus 
2013. aasta juulis avaldas Hozier debüüt-lühialbumi "Take Me to Church". Samanimeline hittsingel albumis on bluus-gospellikus stiilis poplaul, mille põhiteema on kriitika usklike organisatsioonide suhtes, kes ässitavad oma järgijaid erinevate inimeste seksuaalsuse vastu. Irooniliselt kutsus Vatikani linnriik ehk katoliku kiriku keskus teda selle lauluga linna esinema, millest ta küll keeldus. Laulu muusikavideos on kujutatud geide vastast vägivalda Venemaal, mille tolleaegne asjakohasus tõi laulule kiirelt kuulsust – septembris avaldatud videot jagas ka briti kuulsus Stephen Fry, mis lennutas video Redditi avalehele.

Singel saavutas edu üle maailma ning sai nii esikohti edetabelites kui ka mitu plaatinaplaadi auhinda.

"Take Me to Church" albumi lõpulaulu "Cherry Wine" sõnad ja muusikavideo tõstsid avalikkuse teadlikust koduvägivallast, laulu müügitulu annetati vastavatele heategevusorganisatsioonidele. Laulu kasutati ka Zack Braffi filmis “Soovin olla siin”.

2014. aasta septembris ilmus debüütalbum "Hozier", mis sisaldab 17 laulu, nende hulgas "Take Me to Church", "Someone New", "Work Song" ja "From Eden". "Take Me to Church" nomineeriti 57. Grammy auhinnagalal 2015. aasta parimaks lauluks. 2015. aasta sügisel käis Hozier albumiga Ameerika Ühendriikides ja Euroopas kontserditurneel.

 2018–2021: lühialbum "Nina Cried Power" ja album "Wasteland, Baby!" 
Pärast paariaastast pausi avaldas Hozier 2018. aasta septembris uue lühialbumi "Nina Cried Power", mis sisaldab nelja lugu: "Nina Cried Power", "NFWMB", "Moment’s Silence" ja "Shrike". Esimene loetletud lugudest on loodud koostöös Mavis Staplesiga.

Hozieri teine album "Wasteland, Baby!" avaldati 2019. aasta märtsis ning see sisaldas laule ülalmainitud lühialbumilt. Albumi peateemaks on Hozieri tõlgendus apokalüpsisest, sisaldades viiteid romantikale ja lunastusele. 

"Wasteland, Baby!" albumil on kaks 2019. aastal singlitena avaldatud laulu: "Almost (Sweet Music)" ja "Dinner and Diatribes", millest viimase muusikavideos astus üles Hozier koos näitleja Anya Taylor-Joyga. Hozier esines 2019. aastal mitmel muusikafestivalil, näiteks oli ta üks peaesinejaid Iiri muusikafestivalil Electic Picnic, esineja Glastonbury festivalil ja Lollapaloozal.

Koroonapandeemia ajal 2020. aasta märtsis ja aprillis tegi Hozier sotsiaalmeedias otseülekandeid. Ta avaldas iiri jutusaates esitatud kaveri šoti rahvalaulust oma voogedastusplatformidel, et koguda raha ISPCC-le (Iirimaa laste vastu suunatud julmuse ennetamise ühingule).

2021. aasta oktoobris avaldas Hozier singli "Tell It to My Heart" koostöös EDMi produtsenditrio Meduzaga.

 2022 – tänapäev: lühialbum "Eat Your Young" ja album "Unreal Unearth" 
7. oktoobril 2022 avaldatud singel "Swan Upon Leda" on inspireeritud Egiptuse feministist Mona Eltahawyst, samal aastal toimunud Ameerika Ühendriikide ülemkohtu otsusest tühistada abordiõigus USAs ja Mahsa Amini tapmisest tingitud meeleavaldustest Iraanis. Laulu pealkiri on viide kreeka mütoloogiast tuntud jutustusele "Leda ja luik".

9. novembril 2022 avaldatud singel "Blood Upon the Snow" on loodud videomängu "God of War Ragnarök" jaoks koostöös helilooja Bear McCrearyga.

2023. aasta märtsis avaldas Hozier "Eat Your Young" lühialbumi, mis sisaldas kolme laulu: "Eat Your Young", "All Things End" ja "Through Me (The Flood)".

Hozieri kolmas stuudioalbum "Unreal Unearth" avaldati 18. augustil 2023 aastal. Albumi läbiv teem on Dante "Jumalikus komöödias" välja toodud põrgu ringid põimitud Hozieri enda elukogemustega. Rõhk on ka iiri keele kasutusel, mis on Hozieri teostes esmakordne: "Me õpime koolides iiri keelt 12 aastat. Lõpuks oli mul sõnavaras hunnik häälitsusi ja sõnu; terve see keel on justkui kodus seinal rippuvad tööriistad, mis kunagi kasutust pole leidnud".

2024. aasta märtsis avaldas Hozier "Unheard" lühialbumi, mis sisaldas nelja laulu: "Too Sweet", "Wildflower and Barley", "Empire now" ja "Fare Well".

 Isiklikku 
Hozier elab Iirimaal Oldfortis, kus tal on 18. sajandil ehitatud maja. 

Tal on tätoveering iiri luuletaja Seamus Heaney viimaste sõnadega "noli timiere" (ld k. 'ära karda').

Kuigi teda kasvatati kveekerina, nimetab ta end täiskasvanuna agnostikuks ning käib kirikus ainult matustel ja pulmades. Ta on öelnud, et üks positiivseid õpetusi tema usklikust kasvatusest on "otsida igas inimeses jumalikku sädet" ja käituda kõigiga, nagu "vaataksid jumala meelt ja nägu".

Hozier on LGBTQI+ kogukonna, Palestiina, kodanikuõiguste ja naiste õiguste toetaja.

 Diskograafia 
 Stuudioalbumid 
"Hozier"
 Avaldatud: September 2014
 Plaadifirma: Rubyworks, Island
 Formaat: CD, digitaalne allalaadimine
 Läbimüük: 1 000 000 üle maailma, 509 000 USAs
"Wasteland, Baby!"
 Avaldatud: 1. märts 2019
 Plaadifirma: Rubyworks, Island
"Unreal Unearth"
 Avaldatud: 18. august 2023
 Plaadifirma: Rubyworks
 Lühialbumid 
"Take Me to Church"
 Avaldatud: 2013
 Plaadifirma: Rubyworks
 Formaat: digitaalne allalaadimine
"From Eden"
 Avaldatud: 9. märts 2014
 Plaadifirma: Rubyworks
 Formaat: digitaalne allalaadimine
"Live in America"
 Avaldatud: 31. juuli 2015
 Plaadifirma: Rubyworks
 Formaat: digitaalne allalaadimine
"Nina Cried Power"
 Avaldatud: 7. september 2018
 Plaadifirma: Rubyworks
 Formaat: digitaalne allalaadimine
"Unheard"

 Avaldatud: 22. märts 2024
 Plaadifirma: Rubyworks
 Formaat: digitaalne allalaadimine

 Singlid 

 2013: "Take Me to Church"
 2014: "From Eden", "Sedated", "Work song"
 2015: "Someone new"
 2016: "Better love"
 2018: "Nina Cried Power" (koos Mavis Staplesiga), "Movement"
 2022: "Blood Upon the Snow"

 Auhinnad 
 Billboardi muusikaauhinnad 2015 – parima rokkartisti ja parima rokklaulu auhind
 European Borders Breakersi muusikaauhinnad 2015 – aasta albumi auhind
 Grammy auhind 2015 – “Take Me to Church” aasta laulu nominent
 Teen Choice Awards 2015 – “Take Me to Church” Choice’i rokklaulu auhind

 Viited 

Kategooria:Iirimaa muusikud
Kategooria:Indie rock
Kategooria:Bluus