Kirikuisa

pisi|Kirikuisasid kujutav seinamaal Kurbinovo Püha Jüri kiriku apsiidis Põhja-Makedoonias
pisi|Elevandiluust ikoon kolme püha ülemkarjase ja õpetajaga (Basileios Suur, Johannes Kuldsuu ja Gregorius Teoloog). Kreeka, 1500. aasta paiku
pisi|Altariretaabel nelja kirikuisaga: Hieronymus, Augustinus, Gregorius Suur, Ambrosius. Michael Pacher, 1483

Kirikuisa (ka kirikuisad; vanakreeka k οἱ πατέρες τῆς ἐκκλησίας / οἱ ἐκκλησιαστικοὶ πατέρες; ladina k patres ecclesiae) on varakristliku ja hilisantiigi perioodi mõjukas kristlik õpetaja ja kirjanik, kelle teosed said hilisemates kiriklikes vaidlustes, dogmaatilistes sõnastustes ja kirikukorralduses oluliseks autoriteediks ning „kohtuvõimu” (court of appeal) laadseks viiteallikaks. Kirikuisade tekstikorpust nimetatakse üldiselt patristika või patroloogia (patristics / patrology) alla kuuluvaks kirjanduseks ja uurimisalaks.

Mõiste kasutus ei ole eri konfessioonides rangelt identne: läänekirikus piiratakse „kirikuisade ajajärku” sageli Isidorusega Sevillast († 636), keda on nimetatud viimaseks lääne ladina kirikuisaks, idakirikus aga tihti Johannes Damaskusega († u 749), keda on nimetatud viimaseks kreeka kirikuisaks.

 Mõiste ja kriteeriumid 
Klassikalises (eriti ladina traditsioonis levinud) määratluses seostatakse kirikuisaks olemist nelja tunnusega:
 õigeusk (kooskõla kiriku usureegliga ja hilisema dogmaatilise normiga),
 pühadus/elu eeskujulikkus,
 kiriklik heakskiit (vastuvõtt traditsioonis, liturgilises ja õpetuslikus kasutuses),
 antiiksus (kuuluvus varakristlikku/patristilisse ajastusse).
Praktikas loetakse kirikuisade hulka mõnikord ka autoreid, kes ei vasta kõigile tunnustele (nt Origenes ja Tertullianus), kuid kelle mõju varakristlikule teoloogiale ja eksegeesile on olnud suur.

 Ajalooline kujunemine ja roll 
Kirikuisade kirjandus kujunes 2.–8. sajandil mitmes keeleruumis (eeskätt kreeka, ladina ja süüria), kandes edasi varakristliku õpetuse sõnastamist ja kaitset, piiblitõlgenduse traditsioone, liturgilisi praktikaid ja kirikliku distsipliini kujunemist. Nende tekstid olid hiljem olulised nii oikumeeniliste kirikukogude aruteludes kui ka kiriku õpetuse süstemaatilises esituses.

 Ikonograafia 
Ikonograafias kujutatakse kirikuisasid tavaliselt liturgilises rüüs (eriti piiskoppe ja õpetajaid), sageli käsikirjarulli või raamatuga. Lääne-Euroopa kunstis on levinud ka atribuudid, mis viitavad pärimuslikule eluloole või ikonograafilisele tüübitunnusele (nt Hieronymus koos lõviga).

 Patristika ja tekstikorpused 
Kirikuisade teoste uurimist nimetatakse patristikaks või patroloogiaks. Lisaks üksikute autorite kriitilistele väljaannetele kasutatakse laialdaselt suuri koondkorpusi:
 Sources Chrétiennes (alates 1942): kriitilised väljaanded koos prantsuskeelse tõlkega; hõlmab kreeka, ladina ja mitmeid idamaiseid traditsioone.
 J. P. Migne’i sarjad Patrologia Latina ja Patrologia Graeca (19. saj): mahukad (kuid ebaühtlase kriitilisusega) kogumikud, mis on paljudes uurimustes endiselt viitamisel kasutusel, eriti seal, kus uuem kriitiline väljaanne puudub.

 Kirikuisad sajandite kaupa 
Alljärgnev loend on valikuliselt esitatud ülevaade (mitte ammendav nimekiri). Piiritlemine sõltub erinevate kirikute traditsioonist ning mõiste kasutusest.

 2. sajand 
Apostlikud isad (u 80–150):
 Clemens Roomast
 Ignatios Antiookiast
 Polykarpos Smyrnast
 Papias Hierapolisest

Apologeedid:
 Justinus Märter
 Athenagoras Ateenast
 Aristides Ateenast
 Ireneus Lyonist
 Meliton Sardesest

 3. sajand 
 Clemens Aleksandriast
 Origenes (väga mõjukas kreekakeelses osas Rooma impeeriumist, kuid hiljem hukka mõistetud ja/või vaidlustatud staatus mitmes traditsioonis; nüüdisajal rehabiliteeritud)
 Tertullianus (mõjukas ladinakeelne autor; hiljem hereetikuna hukka mõistetud ja staatus traditsiooniti varieeruv)
 Cyprianus Kartaagost
 Hippolytus Roomast
 Dionysios Aleksandriast

 4. sajand 
Kreeka ja ida traditsioon:
 Athanasius Aleksandriast
 Basileios Suur
 Gregorios Teoloog
 Gregorios Nyssast
 Kyrillos Jeruusalemmast
 Johannes Chrysostomos
 Efraim Süürlane

Ladina traditsioon:
 Hilarius Poitiers'st
 Ambrosius Milanost
 Hieronymus
 Augustinus

 5. sajand 
 Kyrillos Aleksandriast
 Leo Suur
 Theodoretos Kyrrhosest (ida traditsioon)

 6. sajand 
 Gregorius Suur
 Benedictus Nursiast
 Pseudo-Dionysius Areopagita (autorsus vaieldav; mõju väga suur)

 7. sajand 
 Maximus Usutunnistaja
 Isidorus Sevillast

 8. sajand 
 Johannes Damaskusest (idakirikus tähistatud pühak, kirikuisa staatus vaidlustatud, kuna tegutses varakeskajal ning tutvustas teoloogilisi innovatsioone) 

 Hilisem kasutus (eriti õigeusu traditsioonis) 
Õigeusu kirik kasutab mõistet pühad isad mõnikord laiemalt ning loeb autoriteetsete „isade” hulka ka hilisemaid autoreid (nt):
 Photius
 Simeon Uusteoloog
 Gregorios Palamas
 Markus Efesosest

 Vaata ka 
 Patroloogia
 Patristika
 Kiriku doktor
 Apologeedid
 Apostlikud isad

 Viited 


Kategooria:Kristlus
Kategooria:Kristlik ikonograafia