Javier Pérez de Cuéllar

Javier Felipe Ricardo Pérez de Cuéllar de la Guerra (19. jaanuar 1920 Lima – 4. märts 2020 Lima) oli Peruu diplomaat, endine ÜRO peasekretär ja Peruu peaminister.

Alates 1940. aastast töötas ta Peruu välisministeeriumis, alates 1944. aastast oli diplomaatilisel tööl. Ta on töötanud Peruu saatkonnas Prantsusmaal, Suurbritannias, Boliivias ja Brasiilias. 1964. aastal määrati ta Peruu suursaadikuks Šveitsis, aastatel 1969–1971 oli ta Peruu suursaadik Nõukogude Liidus ja Poolas ning 1977–1979 Venezuelas. 

1995. aastal osales ta Peruu presidendi valimistel, kuid kogus vaid 22 protsenti häältest ja kaotas koha Alberto Fujimorile. 

2000–2001 oli ta Peruu peaminister ja välisminister. Pärast president Alejandro Toledo võimuletulekut 2001. aastal määrati ta suursaadikuks Prantsusmaale. 
2002–2004 oli ta Ladina-Ameerika Kongressi esimees.

 ÜRO peasekretärina 
1. jaanuaril 1982 sai Pérez de Cuéllar Kurt Waldheimi järel ÜRO peasekretäriks ja valiti teiseks ametiajaks tagasi 1986. aasta oktoobris. Oma kahel ametiajal vahendas ta Falklandi sõja järel läbirääkimisi Suurbritannia ja Argentina vahel ning edendas Contadora grupi jõupingutusi rahu ja stabiilsuse saavutamiseks Kesk-Ameerikas.

Pérez de Cuéllar osales läbirääkimistel Namiibia iseseisvuse saavutamiseks, Lääne-Sahara konflikti lahendamiseks Maroko ja Polisario Rinde vahel, sõltumatust taotlevate Horvaatia sõjajõudude, Jugoslaavia föderaalsete ja kohalike serblaste vägede vahel ning Küprose konflikti lahendamisel. Pérez de Cuéllar juhtis 1986. aastal rahvusvahelist vahekohtukomiteed, kes lahendas Greenpeace'ile kuulunud Rainbow Warriori uputamise intsidenti Uus-Meremaa ja Prantsusmaa vahel.

Veidi enne oma teise ametiaja lõppu lükkas ta tagasi ÜRO Julgeolekunõukogu liikmete mitteametliku taotluse vaadata uuesti läbi oma varasem otsus mitte esitada kandidatuuri kolmandaks ametiajaks, mis kestnuks lühendatuna kaks aastat, kuna järeltulija leidmiseks puudus selleks ajaks konsensus. Kandidaat leiti 1991. aasta detsembri lõpus ja Pérez de Cuéllari teine ​​ametiaeg lõppes 31. detsembril 1991.

 Huvitavaid fakte 
 Ta oli kuni surmani kõige pikaealisem endine riigijuht kaasaegses maailmas. 
 Ta oli vanim pikaealine kõigist teadaolevatest Peruu riigijuhtidest.
 Ta kuulub 12 vanima endise riigijuhi hulka, kes on elanud üle 100-aastaseks.
 Pärast Kurt Waldheimi surma 14. juunil 2007 oli ta vanim endine ÜRO peasekretär.

 Viited 

Kategooria:ÜRO peasekretärid
Kategooria:Peruu peaministrid
Kategooria:Suursaadikud
Kategooria:Üle 100-aastased
Kategooria:Auleegioni suurristi kavalerid
Kategooria:Sündinud 1920
Kategooria:Surnud 2020