Franciscus Donders

Franciscus Cornelius Donders (27. mai 1818 – 24. märts 1889) oli Hollandi silmaarst. 

Ta töötas Utrechtis füsioloogia professorina ja juhtis Hollandi silmahaiguste kliinikut, kujunedes rahvusvaheliselt tunnustatud autoriteediks silmahaiguste alal. Koos Albrecht von Gräfe ja Hermann von Helmholtziga oli ta teadusliku oftalmoloogia üks peamisi rajajaid.

 Elukäik 
Ta sündis Tilburgis, Jan Franz Dondersi ja Agnes Elizabeth Hegh’i pojana. Ta õppis Duizeli koolis ja Tilburgi ning ka Boxmeeri seminarides.

Mõned aastad õppis noor Donders Kuninglikus Hollandi sõjaväe meditsiinikeskuses Utrechtis. Arstiteaduse doktorikraadi omandas ta 1840. aastal Leideni ülikoolis. Pärast meditsiinitöötaja ametikoha saamist Haagis, määrati ta 1842. aastal Utrechti sõjaväe meditsiinikooli füsioloogia ja anatoomia õppejõuks. 1847. aastal sai temast kaasprofessor Utrechti ülikoolis ning 1862. aastal sai ta füsioloogia professoriks. Hollandi Kuninglikust Instituudist sai 1847. aastal Hollandi Kuninglik Kunstide ja Teaduste Akadeemia, Dondersist sai selle korrespondent ja 1851. aastal liige.

Tuntud on eeskätt tema töö ja uurimused silmahaiguste valdkonnas. Ta oli üks esimesi oftalmoskoobi praktikuid. Teda on tunnustatud kujutise tonomeetri leiutamise (1862), ning astigmatismi ravis prismaatiliste ja silindriliste läätsede kasutuselevõtmise eest (1860).

Donders oli ka esimene, kes kasutas inimeste reaktsiooniaegade erinevusi, et teha järeldusi kognitiivse töötluse erinevuste kohta. Ta tegi katseid nii lihtsa reaktsiooniajaga kui ka valiku reaktsiooniajaga ning leidis, et lihtne reaktsioon oli kiirem. See mõiste on nüüd üks kognitiivse psühholoogia põhitõekspidamisi: vaimne kronomeetria on üks kõige tavalisemaid vahendeid, mida kasutatakse selliste protsesside kohta järelduste tegemiseks nagu õppimine, mälu ja tähelepanu.

Donders asutas 1858. aastal Nederlands Gasthuis voor Behoeftige et Minvermogende Ooglijders (lühidalt: Ooglijdersgasthuis) – Hollandi Haigla puudust kannatavatele silmapatsientidele. Tema esimene partner oli Herman Snellen. 1864. aastal avaldas ta kõrgelt tunnustatud raamatu "Silmade kohanemise ja refraktsiooni anomaaliad" .

Tema nimi on seotud "Dondersi seadusega", mis ütleb, et "silmamuna pöörlemist määrab objekti kaugus kesktasandist ja silmapiiri joonest" . Ta on ka hambaravi kogukonnas hästi tuntud, andes nime "Dondersi ruumile" – ruum keele ülemise pinna ja kõvasuulae vahel kui alalõug on lõdvestunud asendis.

Donders suri Utrechtis.

 Perekond 
Donders abiellus kaks korda: 1845. aastal Ernestine Zimmermaniga (abielu lahutati 1887. aastal) ning 1888. aastal Abrahamiin Arnoldale Louisa Hubrechtiga.

 Viited 

Kategooria:Hollandi arstid
Kategooria:Silmaarstid
Kategooria:Leideni Ülikooli vilistlased
Kategooria:Sündinud 1818
Kategooria:Surnud 1889