Elektronorel

Elektronorel on elektriorel, milles helisignaal moodustatakse täielikult elektroonsete vahendite abil.

1950. ja 1960. aastatel olid elektronorelites kasutusel võtted, mis põhinesid impulsstehnilistel lahendustel (sünkroonitud monovibraatorid) ja/või triggerite (sagedusjagurite) kasutamisel ja signaalitöötluse analoogelektroonika vahenditel (filtrid, võimenduse regulaatorid). Sellist tehnoloogiat kasutati esimest korda 1939. aastal Hammondi firma poolt toodetud süntesaatoris Novachord.

Selle põlvkonna elektronorelite hulka kuuluvad Eestis toodetud elektronorelid "Retakord" ja üksikeksemplarina valminud "Varioola", aga ka tehases "Norma" massiliselt toodetud lastele mõeldud monotooniline orel "Pille". 

Hiljem mindi üle pingega juhitava sagedusega generaatorite (ostsillaatorite) kasutamisele. Neid lahendusi nimetati aga pigem süntesaatoriteks.

Hiljem laialt levinud digitaalsed elektronorelid põhinesid signaalide digitaalse sünteesi võtetel, olles seega pigem süntesaatorid. 

 Vaata ka 
 Vox Continental
 Hammondi orel

Kategooria:Orel
Kategooria:Elektroonilised muusikainstrumendid