Innovatsiooni juhtimine

Innovatsiooni juhtimine on innovatsiooniprotsessi teadlik kujundamine.

Innovatsioon hõlmab nii uute teadussaavutuste kui ka juba olemasolevate teadmiste, oskuste ja tehnoloogiate uudsel moel juhtimist ja kasutamist. 

Innovatsiooni juhtimise raamistik
Innovatsiooni juhtida on võimalik üksnes siis, kui teatakse, mida selle all mõeldakse ja kuidas ettevõte, organisatsioon või kogu riik seda strateegiliste eesmärkide nimel rakendada saab. Innovatsiooni juhtimise raamistik hõlmab kuut aspekti.

 1. Innovatsiooni strateegia 
Esmalt tuleb otsustada, kui suurt innovatsiooni vajatakse ning milline on sobiv tasakaal loovuse ja väärtuse säilitamise vahel, inkrementaalse ja radikaalse innovatsiooni vahel, tehnoloogilise ja ärilise innovatsiooni vahel ning sisemise ja välise innovatsiooni vahel. 

Innovatsioon viiakse läbi enamasti järgmistel eesmärkidel: 

 Tootmisettevõtete puhul on innovatsiooni eesmärgiks tootearendusliku ja tehnoloogilise võimekuse tõstmine
 Teenindusasutuste innovatsiooni eesmärgiks on kaasaegse kvaliteetse teenuse pakkumine 
 Teadusasutuste innovatsiooni eesmärgiks on lahenduste pakkumine ettevõtetele 

Strateegia võib põhineda erinevatel innovatsioonimudelitel, millest levinumad on järgmised: 

 Lineaarne innovatsioonimudel on enim kasutatud ning järgib liini teadus- ja arendustegevus- tootmine-turundus- klient 
 Sidusmudel ehk kolmanda põlvkonna mudel kujutab tehnoloogilist innovatsiooni seoses ühiskonna ja tehniliste ja tootmiskeskkonna vajadustega
 Innovatsioonimudel JIT- just in time- juurutusprotsess ideest turunduseni kätkeb ajadimensiooni, mil integreeritud ja paralleelne arendusprotsess toimivad koos ega anna võimalust kiirendada teadmus- ja arendusmahuka toote turule toomist, kuna tulemus ei ole ette teada

 2. Innovatsiooni organisatsioon 
Organisatsiooni aspektist on oluline arutleda selle üle, kus on innovatsioon juba loodud ning kus võiks seda edasi luua ning mis tüüpi innovatsiooni on vaja luua, et innovatsioonil oleks suurim edu. Innovatsiooni on defineeritud väga laialt, kuid aja jooksul on seda järjest täpsustatud. Kui kõige esmased innovatsiooni määratlused käsitlesid seda vaid erasektori tootmistegevuse kontekstis, siis tänapäeval on levinud seisukoht, et innovatsioon võib ilmneda igas majandussektoris, kaasa arvatud avalik sektor. Innovatsioonide uudsus ja ulatuse määr võivad olla väga erinevad, mistõttu on tekkinud vajadus innovatsiooni tüpologiseerida.

 Innovatsiooni tüpoloogiad 
Tüpoloogiad sõltuvad uudsuse tasemest ja väljundist, mida kategoriseeritakse järgmiselt: 

 Toote või teenuse innovatsioon
 Tehnoloogia või protsessiinnovatsioon 
 Organisatsiooni-innovatsioon
 Turundusinnovatsioon

 3. Innovatsiooni süsteemid 
Süsteemide all mõeldakse protsesse, meeskonda, võrgustikke jms, mis on kohandatud innovatsiooni elluviimiseks. Innovatsiooniprotsesside juhtimisel on oluline organisatsioonikultuur. Organisatsioonide võime eristuda ja edeneda ning sealjuures ellu jääda sõltub sellest, kui tõhusalt suudavad nad integreerida teadmusjuhtimise praktikaid innovatsiooni juhtimise praktikatega ja kui suurel määral suudavad nad innovatsiooni eesmärgil oma teadmust rakendada.  

Innovatsiooniprotsessi etapid
Innovatsiooniprotsess on tinglikult jaotunud nelja etappi: 
 Võimaluste märkamine
 Vahendite leidmine
 Algatuse arendamine
 Loodud väärtuse säilitamine 

 Innovatsiooniprotsessi ulatus 
Innovatsioonirotsessi võib läbi viia erinevas mahus. Innovatsioonid jagunevad järgmiselt: 
 Põhjalik ehk radikaalne innovatsioon, kus toode materjal või metoodika on täiesti uus
 Lisandus ehk inkrementaalne innovatsioon, mis hõlmab väikesi lisandusi
 Arhitektuuriinnovatsioon – muudatus on tehtud ühes komponendis
 Moodulinnovatsioon – muutub idee, füüsilisi detaile eriti ei puudutata

Innovatsioonid ei ole alati otseselt seotud tehnoloogiliste platvormidega vaid võivad olla ka näiteks kogukonda kaasavad, vms.

 4. Innovatsiooni mõõdikud 
Innovatsiooni mõõdikud kirjeldavad sisendeid, täideviimise protsesse, väljundeid ja tulemusi nagu müügikasv, ärikasum, palgakasv. Mõõdikud on numbriliselt määratletavad.

 5. Innovatsiooni õppimine 
Siin eristatakse viit etappi:
 Tehnoloogiad 
 Elluviimine
 Segmenteerimine 
 Efektiivsus
 Kaasuvad lisandid

 6. Innovatsiooni kultuur 
Innovatsiooni kultuuri iseloomustavad järgmised märksõnad: loovus, mitmekesisus, kommunikatsioon, motivatsioon, koostöö, initsiatiiv, riskivõtmine ja teadmiste jagamine. Innovaatiline mõtlemisviis algab juhtkonna tasandil ning levib alumistele tasanditele. Innovatsioonile orienteeritus on organisatsioonikultuuri üks osa, mis sisaldab järgmisi komponente:
 Innovatsioonile orienteeritud motivatsioon
 Innovaatilised kompetentsid
 Käitumine innovaatilistes situatsioonides
 Juhtimise stiil ja kvaliteet, mis määravad innovatsiooni kliima

Ettevõtte innovaatiline kultuur on mõtlemise ja käitumise viis, mis loob, arendab ja kinnistab väärtusi ja suhtumist, mis võivad edendada, omandada ja toetada ideid ning muutusi, mis parandavad ettevõtte funktsioneerimist ja efektiivsust isegi siis, kui need lähevad vastuollu konventsionaalsete mõtteviiside ja traditsioonidega.

Viited

Kategooria:Innovatsioon
Kategooria:Juhtimine