Anglikaani kirikumuusika

Anglikaani kirikumuusika on anglikaani kirikus viljeldava muusika kogum, stiil ja esituspraktika. 

Kuningas Edward VI ja kuninganna Elisabeth I valitsusajal loodi uus anglikaani liturgia ning 1549. aastal avaldati ka uus palveraamat "Book of Common Prayer".

Anglikaani kirikumuusika tunnused:
 varasema rikkalikult kaunistatud polüfoonilise stiili asemel kasutati pigem lihtsat homofoonilist stiili;
 laulutekste esitati sageli inglise keeles;
 kirikumuusika oli enamasti a cappella või lihtsa orelisaatega koorimuusika, mida kogudus tavaliselt kaasa ei laula.
Need tunnused pole järjepidevad, sest paljud heliloojad pöördusid hiljem oma loomingus tagasi ladinakeelse moteti poole.

Tähtsamad reformatsiooniaegsed anglikaani kirikumuusika loojad olid Thomas Tallis (umbes 1505–1585) ja William Byrd (1543–1623).

Anglikaani kirikumuusika žanrid on
 service, mis kujutab enesest kogumit muusikanumbreid hommiku- ja õhtupalvusteks ning armulauateenistuseks. Hommikupalvusel lauldi näiteks psalmi 95 (Venite), Te Deumi või Benedicite't, Benedictust või Jublatet ehk psalmi 100. Õhtupalvustel lauldavad tekstid olid Magnificat või Cantate Domino (ehk Psalm 97), Nunc dimittis või Deus miseratur (ehk Psalm 67). Armulauateenistuse liturgia vastas enam-vähem rooma-katoliku missale;
 anthem, mis on inglise vaste ladinakeelsele motetile. Baroki ajal vastab sellele vaimulik kontsert või kantaat.

Kategooria:Anglikaani kirik
Kategooria:Vaimulik muusika