Muusikaline objekt

Muusikaline objekt on muusikas tunnetatud entiteet.

Muusikalise objekti määratlemiseks on Patricia Carpenter (1967: 62) sõnastanud kolm tingimust:
 muusikaline objekt on miski muu kui mina ise: mina tunnetan seda osana maailmast, millega ma kohtun seal, mitte siin (An object is, first of all, an other, not I; I grasp it as a part of that world which I encounter as there, not here.).
 muusikaline objekt on entiteet: kõik, mida on üldse võimalik tajuda, peab olema tajutav kas terviku või terviku osana, millenagi, mille tajumiseks on vaja sooritada integratsiooniakt (Also it is an entity: anything to be perceived at all must be perceived as a whole or a part of a whole, as something, for perception is fundamentally an act of integration.).
 kuna tajumine hõlmab ka liigitamist, on muusikaline objekt alati mingit liiki asi: ma saan temast aru tänu tema teatud identiteedile, mis püsib minu maailma äratuntava osana (And finally, because perception also involves an act of categorization, an object is a certain kind of a thing: I grasp it as some kind of an identity which persists as a recognizable part of my world.)

Muusikalist objekti on määratletud ka kitsamalt kui muusikainstrumenti, muusikateost (Lydia Goehr 2007: 81) või helilooja jaoks sobivat heliobjekti (Pierre Schaeffer).

Viited

Vaata ka
 objekt

Kirjandus
 Patricia Carpenter 1967. The musical object. Current Musicology 5. Department of Music, Columbia University, New York
 Goehr, Lydia 2007. The Imaginary Museum of Musical Works. p.81

Kategooria:Muusikateooria