Arete

Arete õppis filosoofiat oma isalt Aristipposelt, kes oli olnud Sokratese õpilane. Arete omakorda hakkas filosoofiat õpetama oma pojale Aristippos Nooremale, kes sai hüüdnimeks μητροδίδακτος 'emalt õppinu'. Diogenes Laertios, ii. 72, 83, 86; Eusebios Kaisareast, Praeparatio evangelica, xiv. 18. Vrd Klemens Aleksandriast, Stromata, iv. 122; Strabon, xvii. 3. 22; Aelianus, De natura animalium iii. 40; Theodoretos, Therapeutikē, xi. 1; Themistios, Kõned, xxi. 244 Teda on nimetatud kürenaikute koolkonna juhiks pärast Aristippost, kuid koolkonna formaalne rajaja võis olla hoopis Aristippos Noorem. 

Sokraatikute kirjade seas on arvatavasti 1. sajandist pärinev fiktiivne  Aristippose kiri Aretele.Fiktiivseid sokraatilisi kirju ei saa automaatselt kasutada ajalooallikana, kuid nende anonüümne autor on "huvitatud ajaloolistest üksikasjadest" ja ta kasutas nähtavasti kreeka filosoofia käsiraamatut, mis oli sisult sarnane Diogenes Laertiose omaga, kuid üksikasjalikum. Abraham J. Malherbe, (1977), The Cynic Epistles: A Study Edition, page 28. SBL. Selle kirja järgi elas Arete üsna jõukalt Küreenes. Aristippos ütleb Aretele: "sul on veel kaks aeda, millest piisab luksuslikuks eluks; kui sulle jääks ka ainult vara Berenices,  oleks seda rohkem, kui oleks tarvis külluslikuks eluks." Aristippos soovitab Aretel pärast tema surma ning pojale parima hariduse andmist minna Ateenasse. Ta peaks elama koos Xanthippe ja Myrtoga, võtma Lamproklest oma lapsena ning adopteerima "Euboise tütre, keda sa kohtlesid, nagu ta oleks vaba". Kuid eelkõige kutsub ta Aretet "hoolt kandma väikese Aristippose eest, et ta oleks meie ja filosoofia vääriline; see on tegelik pärandus, mille ma talle jätan, sest muus suhtes saavad Küreene võimumeestest talle vaenlased."

John Augustine Zahm (varjunimega Mozans) väitis, et Giovanni Boccacciol olid kasutada mõningad Vana-Kreeka kirjutised, mille põhjal ta sai kiita Arete mitmekülgseid saavutusi.H. J. Mozans, (1913), Woman in Science, lk 197–199. New York.

Arete kohta on öeldud, et ta on avalikult õpetanud kolmkümmend viis aastat Atika koolides ja akadeemiates loodus- ja moraalifilosoofiat, kirjutanud nelikümmend raamatut ning loendanud oma õpilaste seas kokku sada kümme filosoofi. Ta oli oma kaasmaalaste poolt nii kõrgelt austatud, et tema hauaplaadile kirjutatud epitaaf kuulutas, et ta oli Kreeka hiilgus ja omas Helena ilu, Thirma voorust, Aristippose sulge, Sokratese hinge ja Homerose keelt.

Ükski Arete teos ei ole säilinud.

 Viited 

Kategooria:Vanakreeka filosoofid