Vaidava mõis

Vaidava mõis (saksa keeles Waidau, läti keeles Vaidavas muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Rubene kihelkonnas. Mõisakompleks asub tänapäeval Lätis Valmiera piirkonnas Vaidava vallas Vaidavas muiža külas.

Vaidava mõisa hoonetekompleks,Vaidavas muižas apbūve sealhulgas ka aidaga kelderKlēts ar pagrabu ja häärberKungu māja, on muinsusmälestisena regionaalse kaitse all.

Mõisakompleks jääb osaliselt Gauja rahvusparki. Külas kasvavad pärnad ümbermõõduga 3,77 ja 3,69 meetrit (osa mõisa alleest) on looduskaitse all. Rahvuspargi piiridesse jääb veel seitse looduskaitsealust allee pärna, rahvuspargi piiridest väljaspool on neid kuus.Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS

Ajalugu
1468. aastal müüsid Hans ja Dietrich von Rosen selle mõisa Andreas Patkullile. Mõis oli algselt ühendatud Podzēni mõisaga. 18. sajandi teisel poolel kuulus Bellingshausenitele. 1783. aastal ostis selle 20 000 taalri eest Eberhard Wevell (1788. aastast Wevell von Krüger) (1742−1806). 1789. aastal müüs too mõisa 30 000 taalri eest Friedrich Ludwig von Albedyllile, kes selle omakorda 1803. aastal oma pojale Franz Magnusele 38 000 taalri eest edasi müüs. See pantis 1815. aastal mõisa 35 300 rubla eest Carl Schumannile.Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836., lk 102.

Carl Schumann müüs 1830. aastal pandiõiguse 20 800 rubla eest Matthias Wilhelm von Hübbenetile (1799 − pärast 1862), see aga loovutas õigused 1836. aastal Karl Magnus Adolph Ernst von Siversile (1798−1869). Too sai selsamal aastal ka ametlikult mõisa omanikuks. Seitse päeva hiljem pantis ta mõisa omakorda 24 000 rubla eest Carl Helmsingile (1804−1876). See loovutas järgmisel aastal õigused sama hinna eest Johann Reinhold Schmidtile (1811−1890). Carl ostis temalt mõisa välja 1842. aastal ja 1851. aastal pantis selle meditsiinidoktor Leo Theodor von Rohlandile (1811−1877). 1853. aastal ostis ta mõisa järjekordselt välja, olles selle varem 30 000 rubla eest Carnikava pastorile Adolph von Albanusele (1798−1856) müünud. 1863. aastal ostis mõisa 48 000 rubla eest Gregor Georg Paul von Helmersen (1809−1889), kes müüs selle 1875. aastal Wilhelm Treyle.Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 166-167. Viimane omanik oli aastatel 1890−1920 Robert von Vegesack.

Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 4 ja 1/2 adramaad, sellele allus 107 mees- ja 104 naishinge.Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 253. 1641. aastal oli mõisa suurus koos Veļķi mõisaga 24 ja 1/2 adramaad, 1688. aastal oli adramaid 35 ja 5/8. 1737. aastal oli mõisa suurus 14 ja 7/8 adramaad, 1757 aga 4 ja 1/2 adramaad. 1823. aastal oli mõisa suurus 3 ja 1/3 adramaad.Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836, lk 100. 1832. aastal oli mõisal adramaid 3 ja 1/5, 1881. aastal aga 2 ja 30/80, lisaks allus mõisale 2 ja 21/80 adramaad mõisatele kuuluvate talude valduses.Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 163.

Karjamõisad
Mõisale kuulus 1816. aastal üks karjamõis: Jaunāmuiža (Neuhof).

Viited

Kirjandus
Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836. Lk 102 .
Sakk, Ivar. Läti mõisad. Reisijuht. Tallinn: EVG Print, 2006. Lk 61.

Kategooria:Valmiera piirkonna mõisad
Kategooria:Rubene kihelkond
Kategooria:Patkulite mõisad
Kategooria:Siversite mõisad
Kategooria:Campenhausenite mõisad