E-põllumajandus

E-põllumajandus, ka info- ja kommunikatsioonitehnoloogia põllumajanduses, on põllumajanduses ning maaelu arengutavades võrdlemisi hiljutine nähtus. Seda nähakse järjest enam kasvava ja areneva valdkonnana, mis keskendub põllumajanduse ja maaelu arengu tõhustamisele täiustatud info- ja kommunikatsiooni vahendite abil. E-põllumajandus pakub lahendusi mitmetele põllumajanduslikele raskustele. E-põllumajandus hõlmab ennekõike info- ja kommunikatsioonitehnoloogiate (IKT) uuenduslike viiside kontseptualiseerimist, kavandamist, arendamist, hindamist ja rakendamist maapiirkondades, keskendudes peamiselt põllumajandusele. Standardite, normide, metoodikate ja vahendite sätted ning individuaalsete ja institutsiooniliste võimekuste arendus on e-põllumajanduse põhikomponendid.

 Tunnustus ja rakendus 
E-põllumajandus on üks maailma infoühiskonna alase tippkohtumise (World Summit on the Information Society, WSIS), tegevuskavas määratletud tegevussuundadest. 18. novembril 2005 avaldatud "Tuneesia infoühiskonna tegevuskavas” rõhutatakse ÜRO asutustele pandud juhtivat rolli, mida on vaja täita vastavalt Genfi põhimõtete deklaratsioonis ja tegevuskavas.
ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsioonile (FAO) on määratud ülesandeks korraldada tegevusi, mis on seotud e-põllumajanduse C.7 IKT taotlustega. 
Paljud IKT uudsed tehnoloogiad on välja töötatud ja testitud kogu maailmas erinevate edusammudega, et aidata põllumajandustootjatel parandada oma elatusvahendeid, suurendades põllumajanduslikku tootlikkust ja sissetulekuid ning vähendades riske.

ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsioon (FAO) ja Rahvusvaheline Telekommunikatsiooni Liit (ITU) koostasid koos partneritega, sealhulgas põllumajandusliku ja maamajanduse koostöö tehnilise keskusega (CTA) FAO-ITU e-põllumajandusstrateegia juhendi raamistiku, et riigid töötaksid välja oma riikliku e-põllumajanduse strateegia ja üldplaani.

Mõned riigid, kes kasutavad FAO-ITU e-põllumajandusstrateegia juhendit oma riikliku e-põllumajandusstrateegia väljatöötamiseks, on Bhutan, Sri Lanka, Paapua Uus-Guinea, Filipiinid, Fidži ja Vanuatu. Juhend annab raamistiku, et kaasata laiemaid sidusrühmi riikliku e-põllumajandusstrateegia väljatöötamisse.

 Kasutusel olevad tehnoloogiad 
Juhtmevabad tehnoloogiad 
Juhtmevabadel tehnoloogiatel on e-põllumajanduses arvukaid rakendusi. Üks peamisi kasutusalasid on sisevõrgukaamerate süsteemide lihtsustamine; traadita side kasutamine ei vaja enam koaksiaalkaablite paigaldamise vajadust.

GPS 
E-põllumajanduses annab GPS süsteemide kasutamine eeliseid geotarade süsteemides, kaardistamisel ning geodeetiliste uuringute läbiviimisel. Naviseadmed on aastate jooksul muutunud kättesaadavaks ka tavakasutajatele; nende abil saavad tsiviilisikud kergesti koostada väga täpseid digiteeritud kaare ilma kutselise kartograafi abita.

 Automaatsüsteemid 

 Mobiilirakendused  
Mobiilirakenduste kasutamine e-põllumajanduses on muutumas üha igapäevasemaks. Nutitelefonide levimine ning levi jõudmine ka maapiirkondadesse laiendas info- ja kommunikatsioonitehnoloogiate teenuseid lihtsatest hääl- või tekstsõnumistest edasi. Tänapäeval on saadaval erinevaid põllumajanduses, aianduses, loomakasvatuses ja põllumajandusmasinates kasutatavaid nutitelefonidele mõeldud rakendusi.

 Raadiosagedustuvastus  

 Teadusjuhtimine  
eAgronom on Eestis loodud sõltumatu tarkvara põllumeestele, mis aitab neil ettevõtet igapäevatöös hõlpsamalt majandada. eAgronom on näide kasumlikust põllumajandusest, kus kasutatakse ära analüüsiandmeid.
Viited

Kategooria:Maamajandus