Pentetrasool

Pentetrasool on keemiline aine ja ravimi toimeaine. Ravimina liigitatakse hingamisteede stimulaatorite hulka.

Pentetrasool on kesknärvisüsteemi stimulant ja selle kasutamise näidustused varasematel aegadel olid vereringe ja hingamiselundkonna stimuleerimine. Kasutati ka köha ja hingamisteede häirete, kõrge vererõhu ja sügeluse korral.

Suurtes kogustes põhjustab ravim pentetrasooli indutseeritud krampe.

1940. aastatel tootis ravimit Knoll AG, Ludwigshafen. (Irving, 58:1983; (Neumann ja Eberle, 80:2013Hans-Joachim Neumann ja Henrik Eberle, "War Hitler krank? Ein abschließender Befund", Gustav Lübbe Verlag, 2009; ("Kas Hitler oli haige? Lõppdiagnoos", 2013))

Nimetused

Pentetrasooli turunimed on: Cardiazol, Cardiazole,	
Cardifortan, Cardiotonicum, Cardosal, Cardosan, 	
Cenalene-M, Cenazol, Coranormol, Coratoline, Corazol, 	
Corazole, Corvasol, Coryvet, Deumacard, Diovascole, 	
Gewazol, Kardiazol, Korazol, Metrazol, Phrenazol,	
Ventrazol.pentetrazol, veebiversioon (vaadatud 27. septembril 2017) inglise keeles

Cardiazol
Cardiazol ja Kolmanda Riigi mehed

Hermann Göring olevat Adolf Hitlerile rääkinud, et uimasuse ja nõrkuse korral tarvitab ta Cardiazoli.(Irving, 58:1983David Irving, "The Secret Diaries of Hitler's Doctor" lk 4
,(1983) ISBN 0-02-558250-X, veebiversioon (vaadatud 26. septembril 2017) inglise keeles)Hans-Joachim Neumann ja Henrik Eberle, "Kas Hitler oli haige? Lõppdiagnoos", 2013,("War Hitler krank? Ein abschließender Befund")

Ohleri arvates laitis aga Theodor Morell Hitleril selle aine kasutamise maha. Göringil oli vererõhk madal, kuid kuna aine tõstab vererõhku ja tekitab krampe, siis see võib Hitleri südameprobleemide ja kõrge vererõhu tõttu talle riskantseks osutuda (Irving, 99:1983; Ohler, 133:2017 
Norman Ohler, "Patsient A : Uimastid Kolmandas Reichis". Tallinn: Helios kirjastus, 2017, ISBN 9789949554973).

Arvatakse, et Hitleri Cardiazoli manustamine sai alguse 1941. aastal, kui kardioloog Arthur Weber arvas, et patsient võib põdeda südame pärgarterite skleroosi. Morell manustas Hitlerile Cardiazoli kolm korda päevas 15–20 tilka korraga.(Neumann ja Eberle, 80:2013) Neumanni ja Eberle
kohaselt saanud Morelli patsient A (füüreri koodnimi) ka mitmeid teisi ravipreparaate nagu Sympatol, strofantiin, Strophantose, Prostophanta, Septojod, Coramiin jpt. Esdesan cum Nitro't ja nitroglütseriini ei olevat Hitler kasutanud.(Neumann ja Eberle, 83:2013)

Ajaloolist

Pentetrasooli avastajaks 1934. aastal peetakse ungari-ameerika neuroloogi ja psühhiaatrit Ladislas J. MedunatLadislas J. von Meduna A Brief Biography, veebiversioon (vaadatud 27. septembril 2017) inglise keeles, kes hakkas tol ajal ainet manustama psühhiaatriliste seisunditega, nagu skisofreenia, patsientidele. Aluseks oli oletus, et ravimi tekitaud krambid sarnanevad epilepsia tekitatud krampidele, ja toona eeldati, et skisofreenia ja epilepsia on teineteist välistavad. Sõjaväemeditsiinis kasutati Cardiazoli ka teiste vaimse häire vormide puhul. Kasutatud kogused olid suured, vahel juhtusid spasmide tagajärjel tekkima lausa luumurrud ja lihaserebestused.Ville Kivimäki, Murdunud meeled. Soome sõdades 1939-1945 vaimselt haavatud sõdurite lugu, lk. 313-314

Viited

 Välislingid 
David Irving, "The Secret Diaries of Hitler's Doctor", (1983) ISBN 0-02-558250-X
Hans-Joachim Neumann ja Henrik Eberle, "War Hitler krank? Ein abschließender Befund", Gustav Lübbe Verlag, 2009; ("Kas Hitler oli haige? Lõppdiagnoos", 2013
SAFETY DATA SHEET
Norman Ohler, "Patsient A : Uimastid Kolmandas Reichis". Tallinn: Helios kirjastus, 2017, ISBN 9789949554973

Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit :en:Pentylenetetrazol seisuga 27.09.2017.

Kategooria:Ravimid