Sergei Polunin

Sergei Vladimirovitš Polunin (vene Сергей Владимирович Полунин; ukraina Serhi Volodõmõrovõtš Polunin, Сергій Володимирович Полунін; sündinud 20. novembril 1989 Hersonis Ukrainas) on Ukrainast pärit, vene keelt emakeelena kõnelev balletitantsija.

Aastatel 2010–2012 oli ta Londoni balletiteatri Royal Ballet esitantsija, seejärel aastatel 2012–2014 Stanislavski ja Nemirovitš-Dantšenko nimelise Moskva Muusikateatri esitantsija ning Novosibirski Ooperi- ja Balletiteatri külalissolist. Alates 2014. aastast on esinenud mõlemas teatris külalissolistina.Сергей Полунин Московский Музыкальный театр имени К.С. Станиславского и Вл.И. Немировича-Данченко (vaadatud 24.03.2017)Сергей Полунин оставил балет и уехал учиться актерству в Голливуде РИА Новости, 10.09.2014 (vaadatud 24.03.2017) 2016.–2017. aastal on ta Münchenis Bayerisches Staatsballetti alaline külalissolist.Sergei Polunin Bayerische Staatsoper (vaadatud 24.03.2017)

Elulugu
Päritolu ja haridus

Sergei Polunin sündis Ukrainas Hersoni linnas Vladimir Polunini ja Galina Polunina perekonnas.Федина, Анна. "Наследник престола" – Vogue Россия, 28.06.2014 (vaadatud 24.03.2017)Херсонец Сергей Полунин. Мальчиш-плохиш балетного мира Kherson.net.ua, 7.10.2016 (vaadatud 24.03.2017) Pere elas väikeses korteris Hersoni ühes vaesemas linnaosas. Nelja-aastaselt hakkas Sergei tegelema spordikoolis sportvõimlemisega, mis tema enda sõnul aitas teda hiljem palju balleti õppimisel, eriti hüpete osas. Kaheksa-aastaselt asus ta õppima kohalikus balletikoolis Juvent, sest pikaajaline haigus, mis takistas neli kuud treeningutel osalemist, rikkus väljavaated spordis edu saavutada.Сергей Полунин Музыкальные сезоны (vaadatud 24.03.2017)Рагожина, Елена. "Сергей Полунин: Когда танцую на сцене – я счастлив" – New Style, 2.09.2013 (vaadatud 24.03.2017)Балетный гений — Сергей Полунин Plie, 17.10.2013 (vaadatud 24.03.2017) Otsuse balleti peale üle minna tegi poisi ema Galina.

Üheksa-aastaselt kolis Polunin koos emaga Kiievisse, kus asus õppima  riiklikus koreograafiakoolis. Ta elas koos emaga väikeses ühetoalises korteris. Polunini vanaema ja isa läksid tööle välismaale, et toetada tema õpinguid ning saata Kiievis korteri üürimiseks raha. Kiievis olid tema õppejõud E. Kostjukov, T. Martõnenko ja N. Prjadtšenko.Frater, Sarah. "All the World's a Stage" – The Wall Street Journal, 29.10.2010 (koopia archive.org veebiarhiivis, vaadatud 24.03.2017)"Сергей Полунин: «Мне сейчас лет шесть, не больше»" – Andy Warhol's Interview, 7.10.2016 (vaadatud 24.03.2017)

Ema saatis videokasseti poja esinemisega Londoni balletikooli Royal Ballet School, ning ta kutsuti sisseastumiskatsetele, mille ta edukalt sooritas. Kiievi koreograafiakooli lõpetamataВипускники усіх років Київське державне хореографічне училище (vaadatud 24.03.2017) asus ta 2003. aastal 13-aastaselt üksi elama ja õppima Londonisse, kus tema õpinguid rahastas Rudolf Nurejevi Sihtasutus. Koolis tõestas Polunin oma andekust – teda edutati kahe aasta võrra ja ta omandas ka kiiresti inglise keele. 

Londonis õppimise ajal osales ta mitmel rahvusvahelisel võistlusel, kus võitis ka auhindu. Neist mainekaimad oli Prix de Lausanne'i stipendium ja publikupreemia (2006), Youth America Grand Prix (2006) ning juunioride rühma kuldmedal Serge Lifari nimelisel rahvusvahelisel balletikonkursil (2006).Prize Winners Prix de Lausanne (vaadatud 25.03.2017)Polishchuk, Tetiana. Without “Icarus” День.kyiv.ua, 11.04.2006 (vaadatud 25.03.2017)

Royal Ballet

Kooli lõpetamise järel 2007. aastal tegi talle tööpakkumisi mitu maailma juhtivat balletiteatrit, teiste seas American Ballet Theatre New Yorgis ja Moskva Suur Teater.

Polunin otsustas aga Londoni balletiteatri Royal Ballet kasuks. Hiljem on ta öelnud, et teda mõjutas otsuse tegemisel Royal Ballet' maine ühe ihaldusväärseima balletitrupina. Teatris tegi ta kiiret karjääri: 2008. aastal edutati ta solistiks, 2009. aastal esimeseks solistiks (First Soloist) ja 2010. aasta suvel esitantsijaks (Principal). Tema läbimurderollid solistina olid peaosa Jerome Robbinsi balletis "Dances at a Gathering" ja Ludwig Minkuse balletis "Bajadeer". 19-aastaselt oli ta üks Royal Ballet' ajaloo nooremaid esisoliste.Sergei Polunin Royal Opera House (vaadatud 24.03.2017)

2007. aastal pälvis Polunin Suurbritannia aasta noortantsija auhinna, 2009. aastal Critics' Circle'i tantsusektsiooni auhinna parima meesklassikatähe ja tõusva meestähe kategoorias. Lisaks kandideeris ta 2010. ja 2011. aastal ka Critics' Circle'i parima meestantsija auhinnale.

24. jaanuaril 2012 üllatas ta avalikkust teatega, et lahkub otsekohe Royal Ballet' trupist.Sergei Polunin leaves The Royal Ballet Royal Opera House, 24.01.2012 (vaadatud 25.03.2017) Sisuliselt lahkus Polunin etenduse proovist ja ei pöördunudki enam teatrisse tagasi. Lahkumise põhjusena nimetas ta ise rahulolematust tööga, mille tingis teatri liiga range distsipliin, jäik hierarhia, peaaegu täielik vaba aja puudumine ja seejuures ebapiisav töötasu. Briti ajakirjanduses köitis ta tähelepanu avameelsete ülestunnistustega, et oli pingeid ja tööstressi maandanud uimastite abil ja liigse pidutsemisega. Samuti tunnistas ta, et oli etendustes tantsinud kokaiini mõju all. Pärast neid paljastusi hakati teda kutsuma "balleti pahaks poisiks".Russian bad boy of ballet who 'partied so hard he quit London show' is sued by producers for £400,000 Mail Online, 28.09.2013 (vaadatud 25.03.2017)Silverman, Rosa. "Sergei Polunin spoke of depression and cutting himself before walk-out" – The Telegraph, 7.04.2013 (vaadatud 25.03.2017)

Hilisem balletikarjäär

Suvel 2012 siirdus Polunin Stanislavski ja Nemirovitš-Dantšenko nimelise Moskva Muusikateatri ning Novosibirski Ooperi- ja Balletiteatri ballettmeistri Igor Zelenski kutsel tööle Venemaale ning sai Moskva teatri esitantsijaks ja Novosibirski teatri külalissolistiks. Võttes arvesse Polunini soovi saada senisest enam vabadust, nõustus Zelenski teda esialgu palkama ilma alalise töölepinguta.

Venemaal töötades astus Polunin üles peaosatäitjana arvukates klassikalistes ballettides, nagu "Bajadeer", "Luikede järv", "Mayerling", "Don Quijote", "Coppélia", "Giselle" ja "Pähklipureja". 

Külalisetenduste eest Suurbritannias kandideeris ta 2014. aastal koos Dane Hursti, Vadim Muntagirovi ja Edward Watsoniga Suurbritannia riiklikule tantsuauhinnale parima meestantsija kategoorias.Mackrell, Judith. "Winner's circle: The 2014 National Dance awards shortlist is announced" – The Guardian, 8.11.2013 (vaadatud 25.03.2017) 

Sügisel 2014 lahkus ta Moskva Muusikateatri koosseisust, et suunduda Ameerika Ühendriikidesse näitekunsti õppima, kuid on ka pärast seda esinenud külalissolistina nii Moskvas kui ka Novosibirskis. Kui Polunini mentor Igor Zelenski suundus 2016. aastal külalislavastajaks Saksamaale Baieri balletitrupi Bayerisches Staatsballett juurde, kutsus ta endaga kaasa külalissolistiks ka Polunini, kes esineb alalise külalissolistina Münchenis vähemalt 2016.–2017. aasta teatrihooaja lõpuni.Landgraf, Ilona. Behind the Scenes at the Bavarian State Ballet Landgraf on Dance, 12.09.2016 (vaadatud 25.03.2017)

Muud ettevõtmised

Pärast Royal Ballet' trupist lahkumist 2012. aastal teatas Polunin, et soovib leida elus uusi suundi ja eesmärke, seades üheks eesmärgiks saada heaks näitlejaks.Ballet's Sergei Polunin: 'The artist in me was dying' BBC News, 13.03.2012 (vaadatud 25.03.2017) Ka pärast Venemaale suundumist 2012. aasta suvel lõi ta kaasa mitmesugustes Londoni tantsuprojektides, mitmel korral koos oma mentori Igor Zelenskiga. Samas kannatas Polunin endiselt depressiooni all, mis viis muuhulgas eneselõikumiseni. Aprillis 2013 katkestas ta taas poole pealt osalemise teose "Midnight Express" tantsulavastuses, mille eest esitas produktsioonifirma Peter Schaufuss Ballet tema vastu 400 000 Suurbritannia naelsterlingi suuruse hagi. 2014. aastal jõudsid pooled kohtuvälise kokkuleppeni.Jones, Sam. "Ballet star Sergei Polunin walks out of production – again" – The Guardian, 4.04.2013 (vaadatud 25.03.2017)"Peace between Schaufuss and Polunin" – The Ballet 2000, August 2014, p. 23 (vaadatud 25.03.2017)

2013. aastal käis ta Ameerika Ühendriikides modellina poseerimas tuntud filmilavastajale ja fotograafile Gus Van Santile.Crompton, Sarah. "Ballet's prodigal son: interview with Sergei Polunin" – The Telegraph, 5.02.2013 (vaadatud 25.03.2017) Suvel 2014 oli Polunin modelliks Marc Jacobsi sügis- ja talvemoe meestekollektsiooni reklaamides.Marc Jacobs Fall/Winter 2014 Ad Campaign Starring Sergei Polunin The Fashionisto, 21.08.2014 (vaadatud 25.03.2017)

Näitlemist õppima Polunin pärast Moskvast lahkumist küll ei läinud, kuid ta alustas 2014. aastal koostööd ameerika fotograafi ja muusikalavastaja David LaChapelle'iga. Nende koostöös valmis 2015. aasta alguses avaldatud tantsuvideo Hozieri loole "Take Me to Church", mis levis laialdaselt internetis ja tõi Poluninile senisest suurema tuntuse väljaspool balletimaailma.Sergei Polunin, "Take Me to Church" by Hozier, directed by David LaChapelle YouTube (vaadatud 25.03.2017)Bailey, Alissa. "Ballet Bad Boy Sergei Polunin Is Hypnotizing in Hozier's New Music Video" – Elle, 9.02.2015 (vaadatud 25.03.2017) Nelja päeva jooksul vaatas seda internetis 3,5 miljonit inimest.Кузнецова, Татьяна. «Я хочу помочь молодым танцовщикам освободиться от гнета театров» – Коммерсантъ, 5.02.2016 (vaadatud 25.03.2017) Hiljem on nende koostöös valminud näiteks veebruaris 2017 avaldatud Dieseli kevad-suvise moekollektsiooni poliitilise alatooniga reklaamvideo "Make Love Not Walls", mis sisaldab kriitikat Ameerika Ühendriikide presidendi Donald Trumpi immigratsioonipoliitika suhtes.<ref>Fuhrer, Margaret. "David LaChapelle and Shirtless Sergei Polunin Reunite for Diesel’s Awesome New Campaign" – Dance Spirit Magazine, 21.02.2017 (vaadatud 25.03.2017)</ref>

2016. aastal valmis Steven Cantori dokumentaalfilm "Tantsija", mis on biograafiline sissevaade Polunini senisesse ellu ja karjääri.Kourlas, Gia. "Review: Bad Boy of the Royal Ballet Regains His Footing in ‘Dancer’" – The New York Times, 15.09.2016 (vaadatud 25.03.2017) Filmi idee pakkus Cantorile välja produtsent Gabrielle Tana, kes tutvus Poluniniga pärast viimase lahkumist Royal Ballet'st ning oli kaalunud tema kaasamist peaosatäitjana Rudolf Nurejevist rääkivasse filmi. Nurejevi mängimine on olnud üks Polunini unistusi, kuid Tana arvates ta sellesse rolli ei sobinud.

Polunin on üle kümne korra üles astunud filminäitlejana, sealhulgas 2017. aastal linastunud režissöör Kenneth Branagh' põnevusfilmis "Murder on the Orient Express" ja 2018. aastal režissöör Francis Lawrence'i põnevusfilmis "Red Sparrow".Ritman, Alex. "Ballet Star Sergei Polunin Lands Roles in 'Murder on the Orient Express,' 'Red Sparrow' (Exclusive)" – The Hollywood Reporter, 5.12.2016 (vaadatud 26.03.2017)

Ajakirjanduses on Polunin rääkinud plaanidest avada Serbia pealinnas Belgradis tantsustuudio ja asutada Londonis sihtasutus The Polunin Project, mis võimaldaks noortel tantsijatel realiseerida ennast vabana suurte, hierarhiliste teatrite kehtestatud tingimustest. Sihtasutuses peaks kaasa lööma produtsendina ka Gabrielle Tana.

Repertuaar


Allpool on esitatud valik Sergei Polunini tuntumaid rolle teatrites ja teatrivälistes tantsuprojektides:

Royal Ballet

 Roll Ballett Koreograafia Muusika Le Chevalier des Grieux "Manon" Kenneth MacMillan Jules Massenet Krahv Albrecht "Giselle"  Adolphe Charles Adam Solor "Bajadeer" Natalija Makarova Ludwig Minkus Prints Pähklipureja "Pähklipureja" Pjotr Tšaikovski Prints Désiré "Uinuv kaunitar" Pjotr Tšaikovski Armand "Marguerite ja Armand" Sir Frederick Ashton Ferenc Liszt Aminta "Sylvia" Sir Frederick Ashton Léo Delibes Prints "Tuhkatriinu" Sergei Prokofjev Solist "Rapsoodia" Sir Frederick Ashton Sergei Rahmaninov Solist "Dances at a Gathering Jerome Robbins Frédéric Chopin Hunt  "Petja ja hunt" Sergei Prokofjev Ärtu soldat "Alice Imedemaal" Christopher Wheeldon Joby Talbot

Moskva Muusikateater

 Aasta Roll Ballett Koreograafia Muusika 2012 Franz "Coppélia" Roland Petit Léo Delibes 2012 Basilio "Don Quijote" Aleksandr GorskiAleksei Tšitšinadze töötlus Ludwig Minkus 2012 Krahv Albrecht "Giselle" Jean Coralli / Marius Petipa Adolphe Charles Adam 2012 Prints Siegfried "Luikede järv" Vladimir Burmeister Pjotr Tšaikovski 2012 Prints Pähklipureja "Pähklipureja" Vassili Vainonen Pjotr Tšaikovski 2013 Kroonprints Rudolf "Mayerling" Kenneth MacMillan Ferenc Liszt 2013 Solor "Bajadeer" Natalija Makarova Ludwig Minkus 2015 Solist "Dances at a Gathering" Jerome Robbins Frédéric Chopin 2015 Armand "Marguerite ja Armand" Sir Frederick Ashton Ferenc Liszt 2015 Solist "Rapsoodia" Sir Frederick Ashton Sergei Rahmaninov

Novosibirski ooperi- ja balletiteater

 Aasta Roll Ballett Koreograafia Muusika 2012 Ali "Korsaar" Marius Petipa / Pjotr GussevVjatšeslav Homjakovi töötlus Adolphe Charles Adam 2013 Lucien "Paquita" Marius Petipa Ludwig Minkus 2014 Spartacus "Spartacus" Juri Grigorovitš Aram Hatšaturjan

Bayerisches Staatsballett

 Aasta Roll Ballett Koreograafia Muusika 2016 Krahv Albrecht "Giselle" Marius Petipa / Peter Wright Adolphe Charles Adam 2016 Solor "Bajadeer" Marius Petipa / Patrice Bart Ludwig Minkus 2016 Crassus "Spartacus" Juri Grigorovitš Aram Hatšaturjan

Osalemine tantsuprojektides

 Orjade ülevaataja ja karjase roll Andrew Lloyd Webberi muusikalis "Ooperifantoom" – esietendus Londoni Royal Albert Hallis oktoobris 2011;Sergei Polunin in The Phantom of the Opera Dancing Times, 26.09.2011 (vaadatud 26.03.2017)
 James Deani ja fauni roll Ivan Putrovi lavastatud tantsuprogrammis "Men in Motion" – esietendus Londoni Sadler's Wellsi teatris jaanuaris 2012;Jennings, Luke. "Men in Motion – review" – The Guardian, 5.02.2012 (vaadatud 26.03.2017)
 mitu rolli telesaates "Bolšoi balet" Venemaa telekanalil Kultura 2012. aastal;Большой балет: Сергей Полунин Культура (koopia webcitation.org veebiarhiivis, vaadatud 26.03.2017)
 solist soolonumbris "Fauni ärkamine" Sergei Polunini ja Aleksei Ljubimovi koreograafiale – Gérard Depardieu juhitud kontsertkavas "Bogemnoje nastrojenije" Moskvas 8. oktoobril 2013;Тимофеев, Ярослав. "Кукушка предсказала Депардье долгую жизнь" – Известия, 9.10.2013 (vaadatud 26.03.2017)
 kolm rolli programmis "Three commissions" (Russell Maliphanti "Silent Echo", Arthur Pita "Run Mary Run", Sidi Larbi Cherkaoui "Qutb") koos Natalja Ossipovaga – esietendus Londoni Sadler's Wellsi teatris oktoobris 2016;Natalia Osipova, Three Commissions Writing about dance (vaadatud 26.03.2017)
 peaosa lühiballettides "Narcissus and Echo" (Sergei Polunini koreograafia) ja "Ikaros. Öö enne lendu" (Vladimir Vassiljevi koreograafia) koos Natalja Ossipovaga – Londoni Sadler's Wellsi teatris "Project Polunini" raames märtsis 2017;Sergei Polunin — Project Polunin Sadlers Wells (vaadatud 26.03.2017)Polunin – Icarus, The night before the Flight; Tea or Coffee; Narcissus and Echo – London Dance Tabs, 15.03.2017 (vaadatud 26.03.2017)

Tunnustus

 2001 – lastelaagri Artek tantsuvõistluse auhind
 2002 – tantsuvõistluse "Junost baleta" ('balleti noorus') auhind
 2002 – Kiievis toimunud Serge Lifari nimelise rahvusvahelise balletikonkursi auhind
 2006 – Šveitsi Prix de Lausanne rahvusvahelise konkursi stipendium ja publikuauhind
 2006 – New Yorgis toimunud rahvusvahelise võistluse Youth America Grand Prix esikoht
 2006 – Kiievis toimunud Serge Lifari nimelise rahvusvahelise balletikonkursi kuldmedal juunioride kategoorias
 2007 – Suurbritannia aasta noortantsija auhind
 2009 – Suurbritannia Critics Circle'i parima meesklassikatähe ja tõusva meestähe tantsuauhind
 2012 – Venemaa telekanali Kultura tantsusaate "Bolšoi balet" ('suur ballett') võitja parima meestantsija kategoorias
 2014 – Venemaa teatrifestivali "Kuldne mask" preemia balleti kategoorias

Isiklikku

2015. aastast on Polunini partner nii eraelus kui ka laval baleriin Natalja Ossipova, kellega nad tutvusid ja armusid balleti "Giselle" proovides.Mackrell, Judith. "Osipova and Polunin: backstage with ballet's most explosive couple" – The Guardian, 8.05.2016 (vaadatud 25.03.2017) 2016. aastal andis Polunin teada, et edaspidi soovib ta pas de deux'''d tantsida vaid koos Ossipovaga.

Polunin elab alaliselt Londonis, kuigi töö tõttu reisib tihti.

Ta armastab tätoveeringuid ja pälvis juba Royal Ballet's tantsides tähelepanu oma tätoveeritud kehaga. Aastate jooksul on ta jätkanud keha katmist piltide ja tekstidega. Muuhulgas on tema kehale tätoveeritud Mickey Rourke'i nimi, David LaChappelle'i nimetähed, karu käpajäljed, õigeusu kirik ja Jokkeri rollis olnud Heath Ledgeri portree.Hoffman, Barbara. "Meet the tattooed dance sensation who worships Mickey Rourke" – New York Post, 21.09.2016 (vaadatud 25.03.2017) Pärast Royal Ballet'st lahkumist oli ta kaasosanik ühes Londonis tegutsenud tätoveerimissalongis, mille teine osanik oli tema sõber Anthony Lammin.Needham, Alex. "Sergei Polunin: I'll give up ballet by 26" – The Guardian, 6.03.2012 (vaadatud 25.03.2017)Kavanagh, Julie. "A dancer's demons" – The Economist 1843, September/October 2012 (vaadatud 25.03.2017)

Viited

Välislingid
 Profiil Stanislavski ja Nemirovitš-Dantšenko nimelise Moskva Muusikateatri kodulehel (vene keeles)
 Profiil Royal Ballet' veebilehel (inglise keeles)
 Profiil Bayerisches Staatsballetti veebilehel (saksa keeles)
 Sergei Polunin | Official Fan Club (ametlik fänniklubi Facebookis)

Kategooria:Ukraina balletitantsijad
Kategooria:Sündinud 1989