Budismi kronoloogia

|Eelajalooline periood 4000–2200 eKr. 
|Induse jõe org 
|Harappa ja Mohenjo-Daro tsivilisatsioonid Induse jõe orus. Arheoloogilised väljakaevamised annavad tunnistust religiooni kohta; on leitud jumalannade ja sõnnide kujusid. 2200 eKr kohalikud kultuurid hääbuvad seoses veerežiimi muutusega Induse jõe orus.
|-
|1800–1500 e.m.a
|India
|Aarjalaste saabumine Indiasse, tekkis sanskriti keel, Veedade kirjandus, kastisüsteem koos preestrite brahmaanidega ning ohverdamisrituaalid. Sellest ajast hakati koguma ja talletama religioosseid hümne ja tekste.
|-
|1500. e.m.a
|India
|Hinduism muutub Induse jõe orus tsentraliseeritud religiooniks. Hinduismi koolkondade Mimamsa, Samkhya, Vedanta areng. Upanišadid -filosoofilised kommentaarid ja selgitused. 
|-
|590–470 eKr.
|India
|563 eKr sünnib praeguse Nepali kuningriigi lõunaosas Lumbinis Kapilavastus kohaliku valitseja perekonnas Siddhārtha Gautama, kellest saab buda ('valgustatu', 'virgunu'). 534 eKr lahkub Sakja suguvõsast pärit kuningapoeg Gautama Kapilavastust ning temast saab askeet ja erak. 528 eKr saavutab Gautama Bodhgayas mediteerides valgustatuse, mis tähendab, et temast sai Buddha. Varanasi lähedal Sarnathis asub Gautama kuulutama enda õpetust ehk dharmat, mida maailm tunneb budismi nime all. 483 eKr Buddha Gautama sureb Kusinaras (praegune Kushinagar). Gautamaga umbes samal ajal elas ka Vārdhamāna Mahāvīra - džainismi. looja.
|-
|u 400 eKr
|India
| Võetakse kasutusele Kharosthī kiri ehk Gāndhārī kiri. Kuningas Ašoka ajal rajatud sammastele raiuti sisse tekst seda kirja kasutades.
|-
|479 eKr või u 438 eKr või 544 eKr
|India
| Esimene budistlik kogu (Pathama-Dhamma Sangiti) peeti Rajagahas kuningas Ajatasattu toetusel peale Mahaparinibbanat ehk Buddha surma. Eesistujaks ja juhatajaks oli ''thera Mahakassapa (Mahãkãsyapa), Upali (Upãli) oli Vinaya ettelugejaks ja Ananda (Ãnanda) luges ette Dhammat. Kokku olid tulnud üle 500 arhanti ning kogu üritus kestis 7 kuud. Selgitati kloostri reegleid.
|-
|383 e.m.a 
|India
|Teine budistlik kogu (Dutiya-Dhamma Sangiti) toimus ajavahemikus 388...383 või u 378...373 eKr kuningas Kalasoka eestvedamisel, juht oli Revata. Suurem kohtumine 100 või 110 a. pärast ajaloolise Buddha surma. Osales budistlikust Sanghast sellel kogunemisel 700 suursugust munka. Tekkis vastuolu vanemate ja nooremate munkade vahel (Mahasanghikad ja Sarvastivadinid), mis oli aluseks hinaajana ja mahaajana koolkondade tekkimisele. 
|-
|356–323 e.m.a
|Kreeka
|Makedoonia kuningas Alexander III, tuntud enam Aleksander Suure nime all 356 - 323 e.m.a(336-323), Väike-Aasia, Süüria, Egiptuse, Babüloonia ja Pärsia vallutaja. Tema valitsusaeg tähistas hellenistliku perioodi algust.
|-
|297 eKr
|India
|Kuningas Ašoka (274 - 236 e.m.a) kuulutas budismi riigiusundiks. Ajaloos tuntakse Ašokat kui imperaatorit, kes suurel hulgal enda impeeriumi erinevatesse paikadesse lasi püstitada budismi monumente nn Ašoka sambad ehk (stambhad) Tiibetlased tõlkisid ära kõik budistlikes tekstides esinevad sanskriti nimed ja nii sai Ašoka endale Tiibetis uue nime Kurbusetu.
|-
|u 250 e.m.a 326 
|India
|Kolmas budistlik kogu (Tatiya-Dhamma Sangiti) toimus Pãtaliputras kuningas Ašoka kaitse all. Juht Thera Moggaliputta Tissa (Maudgalyaputra Tisya). Liberaalsemate suundade esindajad, kes pidasid mõtet tähtsamaks, kui kirja pandud sõna. Pandi kirja suutrad ja pitakad oli eesistujaks ja juhatajaks kogunemisel millest võttis osa tuhat munka üheksa kuu jooksul. Konsiiliumi koostöö tulemusena pandi kokku veel lisatekst Kathavatthu ja lisati Tipitakasse (Kathavatthu on üks Abhidhamma Pitaka seitsmest osast). Pärast kolmandat budistlikku kogu saatis Ašoka üheksa budismi misjonäri-propagandisti kuulutama Buddha õpetust dharmast teistesse maadesse: Sri Lanka, Kanara, Karnataka, Kašmiir, Himalaaja regioon, Birma, Afganistan. Pärast kolmandat budistlikku kogu võeti kasutusele mõiste sthaviras/theras ('vanemad'). Tekib juurde veel uusi koolkondi.
|-
|236 eKr
|India
|Pärast Ašoka surma oli Pusyamitra Sunga ajal periood, mil budiste taga kiusati ja jälitati. </TR>|
|-
|35 eKr
|Sri Lanka
|Kuningas Vattagamani annab käsu Buddha õpetuse kogu tarkus kirja panna. Džainismi rajaja Mahavira lööb Sri Lankal lahku Abhayagiri viharast 
|-
|27 eKr
|Rome
|Roomas valmib Pantheon, tempel  kõigile jumalaile, mille kupli arhitektuuris arvatakse nähtuvat budistliku ehituskunsti mõjusid.
|-
|29–17 eKr 
|Sri Lanka
| Neljas budistlik kogu (Catuttha-Dhamma Sangiti) kuningas Vattagamani Abhaya, osales viissada munka Maha Thera Rakkhita juhtimisel. Loeti Tipitakat ja kommentaare (Atthakatha) ja alustati selle kirja panemist palmilehtedele. Õieti oli tegu ühega kahest neljandast budistlikust kogust; üks toimus Sri Lankal ja teine Kashmiris
|-
|65 p. Kr
| Hiina
| Valge Hobuse klooster on esimene ajalooline fakt budismi kohta Hiinas. 
|-
|1. sajand 
|Birma
|Sri Lanka mungad panevad aluse theravaada koolkonnale budismis.
|-
|499 (?)
|India
| Sarvastivadini koolkonna mungad määratlesid uue kaanoni.
|-
|2. sajand
|India
|Hakkab kujunema Mahajaana budism kui eraldi koolkond.
|-
|2. sajand
|Hiina
|Tõlkijad nagu An Shih-kao hakkasid budistlikke tekste tõlkima, kasutades peamiselt taoismi terminoloogiat. Sellega pandi paljud hiinlased uskuma, et budism on taoismi teine versioon.
|-
|2. sajand
|Vietnam
|Budismi eri koolkondade massiline propageerimine Hiina budistide poolt. Esindatud olid mõlemad budismi koolkonnad nii hinajaana kui mahajaana koolkond.
|-
|2.–3. sajand
|India
|. Sündis ja elas ajaloo väljapaistvamaid budistlikke mõtlejaid ja filosoofe Nagardžuna. Nagardžuna sündis Lõuna-Indias Nagarjunakonda linnas Gunturi maakonnas Andhra Pradeshis brahmaani perekonnas. Tema on loonud tühjuse (śūnyatā) õpetuse, mis on budismis mahajaana koolkonna teoreetiline baas. Tema peamine tekst ajastu kohta on Mulamadhyamakakarikad. Mahajaana budismi Madhyamika koolkond.
|-
| 3. sajand eKr
|Vietnam
|Mahaajana budismi kuulutajad teevad aktiivset kihutustööd Vietnamis.
|-
|216?–276?
|Pärsia 
|Pärsias elas Manes (Mani), prohvet ja manihheismi rajaja. 
|-
|372–384
|Korea 
|Hiinast sisse rännanud munk Shun-tao alustab budismi propageerimist Koreas. Aastal 384 saabub uus Buddha õpetuse kuulutaja munk Malanada sama missiooniga. Esimene budistlik klooster rajati Koreasse 376. aastal.
|-
|224–651
|Pärsia
|Sassaniidi Pärsia kuningate dünastia (224 – 651 m.a.j.) viimased enne Araablaste sissetungi algust. Sassaniidide valitsemisaeg oli täis sõdu Rooma, Armeenia ja hunnide vastu ja üks põhjustest oli zoroastrianism. Nende kirikut loetakse üheks esimeseks varajases kristluses; eeldatakse et neil oli osaliselt seoseid ja mõjusid, mis pärinesid budismist. 
|-
|320–1000
|India
|
Vadžrajaana budismi tormiline levik ja areng.
|-
|4. sajand
|India
|Elas ja tegutses budistlik õpetaja ja filosoof Vasubandhu, kes sai tuntuks oma õpetustega paljast teadvusest (cittamatrin) ning Amitabha kultusega ja sooviga taassündida Puhtal Maal. Siit said alguse hilisemad Puhta Maa koolkonnad.
|-
|4. sajand
|Sri Lanka
|Kuningas Mahasena asutas mahajaana munkluse.
|-
|320
|Hiina
|Hunnide sissetung Euroopasse ja Hiinasse; järgnes mitmete budistlike kloostrite rajamine.
|-
|334–416
|Hiina
|Hiinas elas õpetaja Hui, Valge Lootose liikumise ja Puhta Maa budismi Hiinas juurutaja.
|-
|354–430
| 
| 
|-
|372
|Korea
|Budism saabub Korea poolsaarele Hiinast, kust tulevad mungad tegema aktiivset misjonitööd.
|-
|4. sajand
|Nepal
|Nepalis saab alguse budismi ja hinduismi rahulik kooseksisteerimine, mis on kestnud meie ajani.
|-
|5. sajand
|Hiina
| T'an Luani (476 - 542) poolt rajatakse Hiinas nn "Puhta maa" ehk buda Amitabha Sukhavati kultuse uus koolkond nimega Ching-t'u. 
|-
|5. sajand
|Indoneesia
|Mahajaana budism levis Indoneesiasse peamiselt India immigrantide vahendusel.
|-
|480
|Hiina
|Indian Master Bodhidharma travels by sea as a Buddhist missionary to Hiinasse, as follower of the Lanka School he is considered the forefather of Ch'an and Zen.
|-
|5. sajand
|Kambodža
|A mixture of Hindu Shivaism and Mahayana, lasting until the 11th century. Non-Mahayana schools were also present, but less prominent.
|-
|552
|Japaan
|Buddhism enters from China (possibly via Korea).
|-
|550 - 664
|Korea
|Buddhism becomes state religion.
|-
|570?–632
|Väike-Aasia
|Mohammed also Muhammad. 570?-632. Arab prophet of Islam. At the age of 40 he began to preach as God's prophet of the true religion. Mohammed established a theocratic state at Medina after 622 and began to convert Arabia to Islam. Shortly after his death Islam expands into Persia and displaced Buddhism and Zoroastrianism.
|-
|6. sajand
|Hiina
|Founding of T'ien T'ai by Chih-I (538-597), also known as Fa-hua, or lotus school; syncretism of all Mahayana schools.
|-
|6. sajand
|Kašmiir
|Invasion by Huns with persecution of monks. After their departure, slow restoration.
|-
|6. ja 7. sajand
|Korea
|introduction of many Chinese schools.
|-
|7. sajand
|Tiibet
|Buddhism introduced from India, helped by King Song Tsen Gampo
|-
|7. sajand 
|Hiina
|Founding of Hua-yen school by Fa-tsang (643-712) - Tantric Buddhism lasted only until about 1000 CE. Founding of Ch'an school by 6th patriarch Hui-neng (638-713)
|-
|651
|Pärsia
|Persian Buddhism collapses along with the Sassanian or a Persian, dynasty (224 - 651) due to the Islamic invasion from Arabia
|-
|700
|Persia
|By 700 Sufism emerges in Persia in the wake of the Islamic conquest (651), which suppressed Buddhism there. The early Sufis had many Buddhist aspects, such as monasticism, the practice of meditation, and the wearing of patched rag cloaks, they also emerged from Persian cities that had been predominantly Buddhist prior to the Islamic invasion, which indicates strong crypto-Buddhist possibilities in their origins. The Persian classic the "Conference of the Birds" is recognized as a rewriting of the Jataka tales.
|-
|7. sajand
|Kambodza
|repression of Buddhism, followed by later strong support.
|-
|7. ja 8. sajand
|Kashmiir
|revival of Buddhism, strong influence of Tantric schools.
|-
|710
|Japaan
|capital moved to Nara; development of the 6 Nara-schools, which were highly politicized, leaving them open to corruption.
|-
|730
|Japaan
|introduction of Chinese Hua-yen School known as Kegon in Japanese.
|-
|713–741
|Hiina
|the three Mahasattvas Subhakarasimha, Vajrabodhi and Amoghavajra introduced The T'ang Dynasty Esoteric School.
|-
|713 onward
|Hiina
|sub-division in Ch'an schools; most important Lin-Ch'i with sudden awakening and use of koans, and Tsao-t'ung school of "just sitting" and gradual enlightenment. Notably, Ch'an only became an independent school with own monastic rules at the time of Pochang Huai-hai (720 - 814)
|-
|8. sajand 
|Tiibet, Sikkhim, Bhutan
|Master Padmasambhava established Tantric Buddhism.
|-
|805
|Japaan
|The Tendai School (from the Chinese T'ien T'ai) officially founded by Master Saicho (Dengyo Daishi).
|-
|845
|Hiina
|Persecution of Buddhism started by Taoist emperor Wu-Tsung. T'ien T'ai and Huy Neng do not survive. Ch'an and Ching t'u survived and slowly recuperated.
|-
|9. sajand
|Jaapan
|Shingon ("True Word") Buddhism (Tantric) established by Master Kukai (Kobo Daishi) derived from Chinese Chen-yen. A fusion of Tantric Buddhism and indigenous Shinto became known as Ryobu-Shinto, which was remarkably separated again some 1000 years later into Buddhism and Shinto.
|-
|9. sajand
|Tiibet
|Decline of Buddhism, persecution by King Langdharma
|-
|10– sajand
|Tiibet
|Strong Buddhist revival.
|-
|10. ja 11. sajand 
|Sri Lanka
|disruption of Sri Lankan sangha by Tamil Nadu invaders. Lineage of nuns ordination dies out.
|-
|11. ja 12 sajand
|Thailand
|introduction of Mahayana due to Cambodian rule.
|-
|11. kuni 13. sajand
|India
|Encounter with Islam, iconoclasm, decline of (mainly Mahayana) Buddhism in Northern India Sacking of Nalanda University in 1197, and Vikramasila University in 1203 by Muslims.
|-
|12. sajand
|Sri Lanka
|King Parrakama Bahu abolishes Buddhist schools other than 
Mahavira.
|-
|1871
|Burma
|The FifVth Council<SPAN style="COLOR: black"> (Pa–cama-Dhamma Sangiti) was held at Mandalay under the patronage of King Min-Don-Min, with 2,400 monks participating. The council was presided over in turns by the Maha Thera Venerable Jagarabhiva1Ú2sa, Venerable Narindabhidhaja and Venerable Suma»gala S±m©÷. The recitation and inscription of the Tipitaka onto marble slabs continued for more than five months.
|-
|1954
|Burma
|The Sixth Council'''(Chaµµha-Dhamma Sangiti) was convened by Prime Minister U Nu of Burma in May, in Rangoon, with the collaboration and participation of learned monks from various countries of the world. Venerable Abhidhaja Maharaµµha Guru Bhadanta Revata presided over the council and 2,500 learned monks from Burma, Sri Lanka, Thailand, India, and other countries, re-examined the text of the Tipitaka. The council completed its task on the full moon day of Vesakha in 1956, the 2,500th anniversary of the Buddha's Mahaparinibbana
|}

Kategooria:Budism