Pioneer 11

Pioneer 11 (tuntud ka kui Pioneer G) oli NASA kosmosesond, mis startis 6. aprillil 1973 uurima Asteroidide vööd, Jupiteri, Saturni, päikesetuult, kosmilist kiirgust ning Päikesesüsteemi äärealasid ja heliosfääri. See oli esimene kosmosesond, mis sooritas möödalennu Saturnist, ja teine, mis läbis Asteroidide vöö ja möödus Jupiterist. Sondiga saadi viimast korda ühendust 30. septembril 1995.

Missiooni eesmärgid

Pioneer 10 ja 11 missioonid kiideti heaks veebruaris 1969. Need olid esimesed sondid, mille eesmärgiks seati Päikesesüsteemi äärealade uurimine.

Missiooni esialgsed eesmärgid olid järgmised:
 Marsist kaugemal asuva planeetidevahelise ruumi uurimine
 Asteroidide vöö uurimine 
 Selgitada välja, kui ohtlik on Asteroidide vöö kosmosesondidele
 Jupiteri uurimine

Hilisem planeerimine lisas missioonile veel eesmärke, sest plaanidesse lisati möödalend Saturnist. Lisandunud eesmärgid olid:

 Saturni magnetvälja, tiheduse ja struktuuri uurimine
 Kaardistada päikesetuule mõju Saturnile ja tema kuudele
 Titani atmosfääri temperatuuri mõõtmine
 Saturni pildistamine
 Saturni rõngaste ja atmosfääri uurimine
 Saturni rõngaste kaardistamine, et tuvastada kohad, mida tulevikus toimuvad missioonid saaksid rõngaste ohutuks läbimiseks kasutada

Pioneer 11 ehitas TRW Inc. ja missiooni juhtis Pioneeri programmi raames NASA Amesi Uurimiskeskus. Tagavaraks ehitatud kosmosesond Pioneer H on tänapäeval Ameerika Ühendriikide riikliku lennundus- ja kosmosemuuseumi ekspositsioonis.

Seadmed ja teadusaparatuur

Pioneer 11 kere oli 36 cm sügav ja moodustas kuue 76 cm pikkuse paneeliga kuusnurga. Sondi keres asusid kütus ning kaheksa teadusseadet kaheteistkümnest. Sond kaalus 259 kg.

Seadmed
Käitursüsteem ja asendikontroll

Sondi asendit juhiti kuue tõukuriga, mis olid jagatud paaridesse ja millest igaüks tekitas 4,5 N tõukejõudu. Esimese tõukuripaariga säilitati konstantset pöörlemist, teine paar kiirendas sondi ja kolmas paar muutis sondi asendit. Informatsiooni sondi asendi kohta, kogusid tähesensor, kaks Päikesesensorit ja lisaks jälgis sond teatud manöövrite abil Maa liikumist.

Side

Sond oli sidepidamiseks varustatud transiivritega, millest igaühe võimsus oli 8 vatti. Sidepidamiseks kasutati S-riba ja sond kasutas andmeedastusel sagedust 2292 MHz ja vastuvõtmisel 2110 MHz. Sondiga peeti ühendust Süvakosmose sidevõrgu kaudu ning sond kasutas enne andmete edastamist konvolutsioonkoodi, et võimaldada vigaste andmete korrigeerimist.

Elekter

Pioneer 11 pardal oli neli SNAP-19 radioisotoopgeneraatorit (RTG-d), mis olid paigutatud kahe masti külge. Mastid olid 3 meetri pikkused ja üksteise suhtes 120-kraadise nurga all. RTG-d paigutati nii, et need oleksid ohutul kaugusel tundlikest teadusseadmetest. RTG-d tootsid stardil 165 vatti ja Jupiterile saabumise ajaks oli energiatootlikkus kahanenud 144 vatini. Pioneer 11 vajas kõigi oma seadmete käigushoidmiseks 100 vatti energiat.

Teadusseadmed

+  Pilt Nimi Lühend Kirjeldus ja eesmärgid 150x150px  Heeliumvektor- magnetomeeter  HVM  HVM mõõtis planeetidevahelise magnetvälja struktuuri, kaardistas Jupiteri magnetvälja ja uuris päikesetuule mõju Jupiterile. 150x150px  Neljasfääriline plasmaanalüsaator  –  Analüsaator tuvastas suurde sideantenni tehtud augu kaudu päikesetuule osakesi. 150x150px  Laetud osakeste instrument  CPI  CPI mõõtis kosmilist kiirgust. 150x150px  Kosmilise kiirguse teleskoop  CRT  CRT kogus andmeid kosmilise kiirguse koostise ja nende energiavahemike kohta. 150x150px  Geigeri toruteleskoop  GTT  GTT mõõtis Jupiteri ja Saturni radiatsioonivööde intensiivsust, spektrit ja nurkjaotuvust. 150x150px  Lõksus radiatsiooni detektor  TRD  Mõõtis prootonite ja elektronide tugevust. 150x150px  Meteoorkehade detektorid  –  Kaksteist paneeli, mis olid paigutatud peaantenni taha ja mis salvestasid väikeste meteoorkehade paneeli läbistavaid kokkupõrkeid.  150x150px  Asteroidi-/meteoorkehadetektor  AMD  AMD jälgis kosmost nelja teleskoobiga, mis jälgisid sondist mööduvaid tolmuosakesi ja kaugemal mööduvaid suuri asteroide.  150x150px  Ultraviolettfotomeeter  –  Fotomeeter mõõtis ultraviolettkiirgust, et määrata kindlaks vesiniku ja heeliumikogus kosmoses ning Jupiteril ja Saturnil. 150x150px  Pildistav polarimeeter  IPP  IPP tegevus sõltus otseselt pöörlevast kosmosesondist, et pildistada sinises ja punases valguses, väikeste 0,03 kraadi laiuste ribadena, planeeti. IPP pildistatud ribad pandi hiljem kokku suuremaks fotoks. 150x150px  Infrapunaradiomeeter  –  Seade mõõtis Jupiteri ja Saturni pilvede temperatuuri ja eralduvat soojust. 150x150px  Kolmeteljeline vooventiilmagnetomeeter  –  Seade mõõtis Jupiteri ja Saturni magnetvälju. Seda seadet polnud Pioneer 10 pardal. 

Ajalugu
pisi|250px|Pioneer 11 foto Jupiteri poolusest
Start
Pioneer 11 startis 6. aprillil 1973 Cape Canaveralilt ning selle viis orbiidile kanderakett Atlas-Centaur. Pioneer 11 startis aasta pärast Pioneer 10-t, mis oli startinud 3. märtsil 1972. Pioneer 11 asus teele Jupiteri suunas ja enne Jupiterile jõudmist, ei olnud plaanis ühegi teise planeedi juures kiirust koguda.

Möödumine Jupiterist

Pioneer 11 möödus Jupiterist novembris, detsembris 1974 ja lähenes planeedile kuni 42 828 km kaugusele. Sond pildistas Suurt Punast Laiku, esmakordselt polaaralasid ning määras kindlaks Jupiteri kuu Callisto massi. Sond korrigeeris Jupiteri gravitatsiooni abil oma kiirust ja kurssi ning suundus seejärel Saturnile.

Möödumine Saturnist
pisi|250px|Pioneer 11 foto Saturnist
Pioneer 11 möödus Saturnist 1. septembril 1979 ja lähenes planeedile kuni 21 000 km kaugusele. Kuna vahepeal olid startinud ka mõlemad Voyageri sondid, siis otsustati, et Pioneer 11 läbib Saturni rõngad samamoodi nagu Voyagerid, et testida rõngaste läbimise ohutust. Voyagerid olid möödunud Jupiterist, ning mõlemad sondid pidid mööduma ka Saturnist ja missiooni planeerijad otsustasid, et kui rõngaste ja planeedi vahel on veel avastamata rõngaid, siis on parem kui võimalik kokkupõrge kahjustab või hävitab Pioneeri, mitte Voyageri. Kui Pioneer oleks kahjustada saanud või sellega ühendus katkenud, oleksid Voyagerid Saturni rõngastest möödunud kaugemalt ning sel juhul oleksid ära jäänud Voyageride möödalennud Uraanist ja Neptuunist.

Pioneer 11 pildistas ja põrkas äärepealt kokku ühe Saturni kuuga, Epimetheusega, millest sond möödus kuni 4000 km kauguselt. Epimetheuse olemasolu oli avastatud eelmise päeva pilte vaadates ning selle olemasolu oli kahtlustatud juba varasematel teleskoopidega tehtud vaatlustel. Pärast Voyageride möödalende selgus, et Epimetheus on samal orbiidil teise Saturni kuuga, Janusega, ning seetõttu pole täiesti kindel, kumb kuu sondi ohustas.

Lisaks Epimetheuse avastamisele, leidis sond veel ühe kuu ja rõnga, mõõtis Saturni magnetvälja ning avastas, et Titani temperatuur on elu jaoks liiga madal. Pioneer 11 pildistas ka Saturni rõngaid, mis erinevalt Maalt tehtud piltidest, olid Pioneeri piltidel tumedad ja ainult rõngaste vahel olevad pilud olid Pioneeri piltidel heledad.

Missiooni lõpp 

29. septembril 1995 teatas NASA, et Pioneer 11 missioon on lõpetatud, kuid Süvakosmose sidevõrk ootab veel kuni 1996. aastani Pioneerilt signaale. Pärast 1995. aastat pole sondist enam midagi kuuldud ja sond on teel Kilbi tähtkuju poole.

Viited

Kategooria:NASA kosmosesondid
Kategooria:Jupiteri missioonid
Kategooria:Saturni missioonid
Kategooria:1973