Inkere kihelkond

Inkere kihelkond oli  ajalooline Ingerimaa kirikukihelkond, territoriaalne luteriusu Ingerimaa kiriku halduspiirkond Ingerimaal.

Kihelkonna kirik, Püha Andrease Voiskorovo kirik (vene k. Церковь Святого Андрея) (1839) asuskaardil  Kirkkonkyläs ehk Voiskorovas (vene k. Voiskorovos), Ižora jõe ääres.pisi|left|Püha Andrease Voiskorovo kirik (1911)

Kihelkond moodustati 1623–1626 Rootsi suurvõimu ajastul  Rootsi Ingeris Ingerimaa kubermangu Nöteborgi lääni Ingris pogostisKyösti Väänänen, Herdaminne för Ingermanland. I, Lutherska stiftsstyrelsen, församlingarnas prästerskap och skollärare i Ingermanland under svenska tiden s. 111,  Svenska litteratursällskapet i Finland, 1987., Svante Gustafsson Banéri lääni aladestSaulo Kepsu, Inkerin pogostit, Helsinki, Kotimaisten kielten keskus, 2020, s. 31. 

Esimene kirikukihelkonna kirik ehitati koguduse moodustamise ajal 1623–1626, kihelkonnakogudus kabeliga, kuulus Venjoki kihelkonnakogudusse. Teine puidust kirik ehitati 1769. aastal ning kolmas kirik 1839. aastal.

Inkere kihelkonna aladel asus Venemaa keiser Paul I, Pavlovski palee ja  5 km kaugusel  Tsarskoje Selo.

Inkere (rootsi k. IngerisMatthias Akiander. Bidrag till kännedom om Evangelisk-lutherska församlingarne i Ingermanlands stift. Helsingfors, J. C. Frenckell & Son, 1865, s. 137)  ehk Ižora kihelkond (saksa k. Ingeris oder IschoraBusch, Eduard Heinrich von. Materialien zur Geschichte und Statistik des Kirchen- und Schulwesens der evangelisch-lutherischen Gemeinden in Russland. St. Petersburg: Comissionsverlag von G. Haessel, 1862,  kirikukihelkond kuulus Ida-Ingerimaa praostkonda,  Venemaa Evangeeliumi Luteriusu Kiriku VELK Peterburi konsistooriumiringkonnas ja asus Peterburi kubermangu Tsarskoje Selo maakonnas.
pisi|Peter von Köppeni Peterburi kubermangu  1851. aastal välja antud etnograafiline kaart: nr. 1 vadjalaste asualad; nr. 2  ingerlaste asualad;  nr. 3 äyrämöiste asualad;  nr. 4 savakote asualad;  nr. 5 eestlaste asualad;  nr. 6 karjalaste asualad;  nr. 7 saksa asunikekolooniate asualad
1865. aastal kuulus Inkere kihelkonnakogudusse 2 396 inimest, 1905. aastal 3 226 inimest sh luterlased Kolpinost ja ka Saaplinast, 1917. aastal 3 686 inimest, 1928. aastal  3 550 inimestInkere, Virtuaali-Inkeri.

Kihelkonnakirik suleti NSV Liidus 1938. aastal ja hävines 1944. aastal.
 Kihelkonna külad 
Inkere kirikukihelkonda kuulusid Ingeri külad: Anola, Hapoisi (Taskopsina), Hovinmäki, Iisakkila, Kavattila (Niippola), Kirtsala, Kortela, Lankila, Masala, Mokkola, Montila, Olosi (Olosinmäki), Papusi, Petrovsina, Potola, Putronmäki, Rahikkala, Riihikylä, Tuomaala, Uusi-Kallila, Vanha-Kallila, VoiskorovaInkeren seurakunnan kylät, Suomen Sukututkimusseura. Tietoja Suomen seurakunnista (vaadatud 14.01.2026)Приход Inkere / Войскорово, Инкере, Ижора, www.inkeri.ru

Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi jäävad kihelkonna alad Leningradi oblasti Tosno ja Gattšina rajooni.

 Viited 

 Kirjandus 
Busch, Eduard Heinrich von. Materialien zur Geschichte und Statistik des Kirchen- und Schulwesens der evangelisch-lutherischen Gemeinden in Russland. St. Petersburg: Comissionsverlag von G. Haessel, 1862, –90
Matthias Akiander. Bidrag till kännedom om Evangelisk-lutherska församlingarne i Ingermanlands stift. Helsingfors, J. C. Frenckell & Son, 1865, s. 137-138 8. Ingeris.
Saulo Kepsu, Inkerin pogostit, Helsinki, Kotimaisten kielten keskus, 2020, s. 21-22

 Välislingid 

Inkere, Virtuaali-Inkeri  (soome keeles)

Kategooria:Ingeri ajalugu
Kategooria:Ingeri kihelkonnad
Kategooria:Ingerimaa kindralkubermang
Kategooria:Tsarskoje Selo maakond
Kategooria:Peterburi konsistoriaalringkond