Upmale

Upmale (ladina keeles Terra Opemele) oli semgalite muinasmaakond Lielupe jõgikonna alal. Ala keskus oli Mežotne muinaslinnus, maakonna aladele jäi ka Babīte linnamägi.

Upmale eksisteeris 10. sajandist kuni 1220. (või 1254.) aastani. Mežotne linnust on esmamainitud 1219. aastal. 1225. aastal kujunes see Sēlija piiskopkonna keskuseks, selle likvideerimisel aga Zemgale piiskopkonna keskuseks. 1231. aastal hakkasid need alad alluma Riia piiskopkonnale, ent järgmisel aastal tühistas Gregorius IX selle liidendamise ja taastas Zemgale piiskoppide õigused. 1251. aastal likvideeriti Zemgale piiskopkond lõplikult.

1254. aastal sõlmisid ristisõdijad Leeduga rahulepingu, mille järgi läks Upmale maakond jagamisele. Selle lõunapoolsemad alad läksid osalt Leedule, põhjapoolsemad alad aga Liivi ordu valdusse. Maakonda on viimast korda mainitud 1272. aastal kui Liivi ordule kuuluvat territooriumi. Indriķis Šterns. Latvijas vēsture: 1180-1290 Krusta kari, Rīga, 2002, 459 lk.

Muinasmaakonna alad jäävad tänapäeval Läti Baldone, Bauska, Iecava, Jelgava, Ozolnieki, Rundāle ja Vecumnieki piirkonna aladele; osalt ka Leedu Pasvalysi rajooni aladele.

Vaata ka
Tērvete
Silene
Dobele
Dobene
Spārnene
Žagare

Viited

Kategooria:Zemgale
Kategooria:Läti muinasmaakonnad
Kategooria:Leedu ajaloolised piirkonnad