Johann Kasimir (Pfalz-Simmern)

Simmerni pfaltskrahv Johann Casimir (7. märts 1543 – 16. jaanuar 1592) oli Saksa vürst ja Pfalzi kuurvürsti Friedrich III noorem poeg. Vankumatu kalvinistina oli ta palgasõdurite juht tolle aja ususõdades, sealhulgas Hollandi mässus. Aastatel 1583–1592 tegutses ta oma vennapoja, Pfalzi kuurvürst Friedrich IV regendina.

 Karjäär 

pisi|püsti|left|Gravüür Johann Casimirist, 1614

Pfaltskrahv Johann Casimir sündis Simmernis Pfalzi kuurvürsti Friedrich III ja Marie von Brandenburg-Kulmbachi kolmanda pojana. Aastal 1564 soovitas Johann Casimir end peigmeheks kuninganna Elizabeth I-le ja saatis talle Šoti õukondlase James Melville'i kaudu oma portree. Kuid Elizabeth näis tema vastu mitte huvi tundvat.

26. novembril 1568 kihlus ta 16-aastase luterlase Elisabethiga, Saksimaa kuurvürsti Augusti ja selle esimese naise Anna tütrega. Pulm toimus 6. juunil 1570 Heidelbergis. Abielu oli poliitiline, kuna Johann Casimir tahtis abielu kaudu kalvinismi Saksimaaga siduda. Nende abielu osutus õnnetuks ja mitte ainult usuliste erimeelsuste tõttu. Johann Casimir pani oma naise koduaresti. Elisabeth sünnitas kuus last, kellest kolm surid sündides; ülejäänud kolm olid tütred. Naine suri vangistuses 2. aprillil 1590.

pisi|left|Johann Casimiri vapp Sukapaelaordenil
pisi|Johann Casimir kujutatuna kaasaegses teatmeteoses. Tekst: "Ioannes Casimirus Palatinus Rheni Dux Bavariæ Etc."

Alates märtsist 1571 elas Johann Casimir 10 aastat Kaiserslauternis. Kui tema isa aastal 1576 suri, käskis ta oma testamendis, et Pfalz peab jääma kalvinistlikuks. Tema poeg Ludwig VI päris Pfalzi põhiosa, sealhulgas Heidelbergi, ning Johann Casimir päris väiksema osa, saades sõltumatu Lauterni pfaltskrahvkonna (mis sisaldas peamiselt Kaiserslauterni linna ja ümbritsevat ala). Johann Casimiri vend Ludwig, kes oli oma ema õhutusel salaja luterlaseks hakanud, ei austanud oma isa soovi ja toetas luterlust. Paljud teoloogiaprofessorid, sealhulgas Zacharias Ursinus, lahkusid Heidelbergi ülikoolist ja olid teretulnud Lauterni Johann Casimiri juures, kes ehitas aastal 1578 neile asendusülikooliks Collegium Casimirianumi.

Johann Casimir oli regulaarselt kontaktis Robert Dudley ja selle vennapoja Philip Sidneyga, kes saadeti Elizabeth I agendina mandrile, aitama Protestantliku liigat moodustada. Aastal 1576 läks Johann Casimir Prantsusmaale, juhtides 4000-mehelist väge. Selle kampaania tulemusena tehti temast aastatel 1576–1577 Henri III poolt mõneks kuuks duc d’Étampes. See oli teoreetiline positsioon, kuna ta tegelikult oma Prantsuse hertsogkonda kunagi ei külastanud. Ta külastas aastal 1579 Inglismaad otsimaks kuningannalt rahalist abi oma kampaaniate jaoks Ühendatud Provintside poolel. Veebruaris 1579 tõi Robert Dudley ta Oxfordi ja ta lõbutses kolm nädalat Inglise õukonnas. Aastatel 1583–1592 tegutses Casimir oma vennapoja, kuurvürst Friedrich IV regendina.

 Lapsed 
Saksimaa Elisabethiga:

 poeg (15. september 1573)
 Marie (26. juuli 1576 – 22. veebruar 1577)
 Elisabeth (5. mai 1578 – 27. oktoober 1580)
 Dorothea (6. jaanuar 1581 – 18. september 1631)
 tütar (28. veebruar 1584)
 tütar (2. veebruar 1585)

Kategooria:Wittelsbachid
Kategooria:Sündinud 1543
Kategooria:Surnud 1592