Tulilased

{{Taksonitabel
| nimi = Tulilased
| pilt = Rotkopf1.jpg
| pildi_seletus = Stepitulilane
| pildi_laius = 250px
| värvus = putukad
| riik = Loomad Animalia 
| hõimkond = Lülijalgsed Arthropoda
| klass = Putukad Insecta
| alamklass = Välislõugsed Ectognatha
| selts = Mardikalised Coleoptera
| sugukond = Tulilased Pyrochroidae
| sugukonna_autor = Latreille, 1807<ref name="mapress">Slipinzki, et al., (2011). Zootaxa: ORDER COLEOPTERA. Magnolia Press. [http://www.mapress.com/zootaxa/2011/f/zt03148p208.pdf www.mapress.com] Kasutatud 01.09.2016 (inglise)</ref>
}}

Tulilased on mardikaliste seltsi kuuluv sugukond, kuhu kuulub ligikaudu 200 liiki.Arnett, R. H., et al. American Beetles. Vol 2: Polyphaga: Scarabaeoidea through Curculionoidea. CRC Press (2002), lk 540-542. books.google.co.nz Kasutatud 01.09.2016 (inglise) Eestis ja kogu Euroopas leidub vaid kolm liiki.Pyrochroa coccinea www.eakringbirds.com Kasutatud 01.09.2016 (inglise) Kasutatud 01.09.2016 Sugukonnas on 30 perekonda, mis on jaotatud 5 alamsugukonda. Ladinakeelne nimetus Pyrochroidae tuleb kreekakeelsetest sõnadest pyros ('tuli') ja chroma ('värv').Family Pyrochroidae bugguide.net Kasutatud 01.09.2016 (inglise)

Kirjeldus
Täiskasvanud tulilased ongi enamasti musta ja (tuli)punase värvusega. Valmikute suurus varieerub 4–20 millimeetri vahel, nende pea on silmade tagant tugevalt kitsenenud, moodustades kaela. Tundlad on emastel kujult niitjad kuni kamjad ja isastel saagjad kuni sulgjad. Vastsed on suuremad (9–35 mm), kollaka värvusega ja nende tagakeha on nähtavalt üheksaks segmendiks jaotunud. Tagakeha lõpeb ogalaadsete jätketega (pseudourujätked ehk urogomphi või corniculi).

Vastsed arenevad jahedas, niiskes keskkonnas kõdunevate puude koore all ning mullas või kõdunevas taimmaterjalis. Toituda võivad nad lagunevast puitmaterjalist ja seal leiduvatest seentest, kuid ka teistest putukatest.Scharlachroter Feuerkäfer www.naturspektrum.de Kasutatud 01.09.2016 (saksa) Esineb kannibalismi, kui ühes kohas on koos väga suur hulk vastseid. Valmikuid leidub pigem kuivematas paikades, nagu põõsad ja lilleõied ja kivide või surnud taimestiku all. Osade perekondade isaseid (Schizotus, Neopyrochroa, Anisotria, Pedilus) meelitab ligi inimestele mürgine ja ärritav aine kantaridiin – seda eritavad putukad (näiteks hispaania kärbes või teised villimardiklased). Isased lakuvad villimardikate pealt kantaridiini, mis muudab nad emaste jaoks atraktiivsemaks. Aine satub seemnevedelikuga emase kehasse ja tänu sellele on arenevate järglaste munad kaetud kantaridiiniga, mis kaitseb neid ärasöömise eest.

Eesti liigid
Punatulilane (Pyrochroa coccinae)
Ribitulilane (Schizotus pectinicornis)
Stepitulilane (Pyrochroa serraticornis'')

Galerii

Viited