Pachakamaq

Pachakamaq (ketšua keeles 'maa looja'; hispaaniapäraselt Pachacámac) oli jumal, keda austasid muu hulgas itšmad Pachacámaci linnas enne konkistat.  

Pachakamaq lõi esimese mehe ja esimese naise, kuid ei andnud neile süüa, nii et mees suri. Naine heitis jumalale ette hooletusse jätmist ja needis teda. Pachakamaq andis naisele viljakuse. Hiljem tappis ta naise poja ning lõi laiba tükkideks, millest tekkisid mitmesugused puu- ja juurviljataimed.   Naise teine poeg Wichama pääses pakku ja Pachakamaq tappis tema ema. Wichama maksis kätte, ajades Pachakamaqi merre.

Kui inkad vallutasid itšmade ala, sealhulgas Pachacámaci linna, võtsid nad Pachakamaqi üle. Hilises inkade mütoloogias oli ta Tayta Inti ja  Mama Killa poeg ning Mama Pacha abikaasa. Ainult itšmade kohta on kindlalt teada, et nad austasid Pachacámaci linnas jumal Pachakamaqit, kuigi linnas elasid teisedki rahvad (Wari kultuur, Pachacámaci riik, Chancay kultuur ja Chimú kultuur).

 Kirjandus
 Johann Georg Müller.  Geschichte der amerikanischen Urreligionen, Schweighauser, Basel 1855. 706 lk. §64: Der Mythus von Pachacamac, lk 317–322.
 Waldemar Espinoza Soriano. Los Incas  / Economía,  sociedad y estado en la era del Tahuantinsuyo, Amaru editores, Lima 1987 (1. trükk).
 María Rostworowski de Diez Canseco.  Estructuras andinas del poder / Ideología religiosa y política, IEP Instituto de estudios peruanos, Lima 1988 (3. trükk).
 Heinrich Cunow.  Geschichte und Kultur des Inkareiches: Ein Beitrag zur Kulturgeschichte Altamerikas, Severus Verlag, Hamburg 2011. 236 lk. Pachacamac: lk 179. ISBN 9783863470661

Kategooria:Inkade kultuur
Kategooria:Jumalad