Eduard Järv

Eduard Järv (20. detsember 1898 (vkj) / 1. jaanuar 1899 Peterburi – 27. august 1941 Tallinn) oli eesti raamatu- ja tarbegraafik.

 Elulugu 
Eduard Järv sai alghariduse Peterburi Eesti Hariduse Seltsi 5. jaoskonna koolis, mille lõpetas 1912. aastal. Oma esimese kunstialase õpetuse sai ta muidu elektromehaanikust isalt Mart Järvelt, kes oli kutsetöö kõrval õppinud ja lõpetanud Peterburi Kunstide Edendamise Seltsi kunstikooli. Samasse kooli asus õppima ka poeg, kes lõpetas selle 1917. aastal väikese ja suure hõbemedaliga arhitektuurijoonistuse ja aktijoonistuse alal.Omakäeline elulugu. EKMA.135.13.7/47

Ta võttis osa Esimesest maailmasõjast. Pärast väeteenistust töötas 1918–1921 joonistajana Petrogradi Põllutöömuuseumis, 1920. aastal astus kunstiakadeemiasse, kus töötas professor Beljajevi dekoratiivmaali ateljees.

Ta opteerus 1920. aastal Eesti kodakondsusesseEesti Rahvusarhiiv, ERA.28.2.20350 ning tuli 1921. aastal Eestisse. Ta töötas peamiselt Põltsamaal joonistus- ja joonestusõpetajana, 1920. aastate algul õppis ta vabakuulajana Tartu Ülikoolis. 1937. aastast elas Tallinnas, kus töötas Roman Tavasti väärismetallasjade tööstuses kavandite joonistajana. 1938. aastast töötas vabakutseline kunstnikuna raamatugraafika alal, viljeledes peamiselt puugravüüri.

Järv kuulus 1935. aastast RaKÜ ühingusse.

Eduard Järv arreteeriti suvel 1941 Kalamajas kino Diana ruumides asunud Nõukogude mobilisatsioonipunktis, sest ta oli haige ja keeldus minemast evakueerivale laevale, ning lasti 27. augustil 1941 Tallinna sadamas maha. Tema surnukeha leiti teise Saksa okupatsiooni algul ühishauast ning maeti 13. septembril 1941 ümber Tallinna Rahumäe kalmistule.

Tema surma asjaolude tõttu oli tema looming pikka aega põlu all ning temast ei räägitud. Esimene Eduard Järve isikunäitus toimus alles tema 90. sünniaastapäeval 1989. aastal Kristjan Raua majamuuseumis.

 Looming 
Järv asus Eestis usinalt raamatugraafika alal tegutsema, tehes tellimustöid Eesti Kirjanduse Seltsile, Sõnavarale, Noor-Eesti Kirjastusele, Eesti Kirjastuse Kooperatiivile, Pääsukesele ja teistele, luues illustratsioone ja kujundades raamatukaasi. Viljeles enim puugravüüri. Tema suuremad saavutused raamatuillustratsiooni alal on seotud eeskätt rahvusromantiliste ajalooliste teostega, näiteks August Mälgu romaan „Läänemere isandad” või Enn Kippeli „Suure nutu ajal I ja II” (1936). Tema tuntumaid illustratsioonisarju valmis Kippeli noorsoojutustusele „Meelis” (1941). Pooleli jäi töö Pätsi lugulaulu „Storkatter” osalt kahevärviliste puugravüüride kallal (1940). Järve tippteosena on Rein Loodus nimetanud illustratsioone muinasjutukogumikule „Tuhat ja üks ööd” (1939).Mai Levin. Tipptegijad Tallinnas. Näituse "Eesti graafika ajalugu 1860-1944" saatetekst. Eesti Kunstimuuseum, 2015

Eraisikutele tegi Järv auaadresse ja eksliibriseid. Lisaks tegutses rakenduskunsti alal, valmistades kavandeid reklaamplakatitele, firma- ja kaubamärke, mööblikavandeid jne. 

Vähetuntud on fakt, et tema kavandite järgi valmisid paljud hästikujundatud ja populaarsed metallehistööd. Ta on kujundanud nii Roman Tavasti märkide ja väärismetallasjade tehases valminud unikaalseid auhindu kui ka tiražeeritud pisiesemeid ja ehteid.

Isiklikku
Tema tütar oli nahakunstnik Elo-Reet Järv.

 Viited 

 Kirjandus 
Rein Loodus. "Järv, Eduard, raamatugraafik". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 141

 Välislingid 
Eduard Järve looming EKM Digikogus
Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
Haud Tallinna Rahumäe kalmistul

Kategooria:Eesti tarbekunstnikud
Kategooria:Eesti graafikud
Kategooria:Põltsamaa Ühisgümnaasiumi õpetajad
Kategooria:Eestlased Venemaal
Kategooria:Esimese maailmasõja veteranid Eestis
Kategooria:Eesti represseeritud isikud
Kategooria:Rahumäe kalmistule maetud
Kategooria:Sündinud 1899
Kategooria:Surnud 1941