Hermann Paucker

Hermann Julius Georg von Paucker (vene keeles Герман Егорович Паукер;  12. oktoober (vkj)/ 24. oktoober 1822 Jelgava, Kuramaa kubermang – 29. märts (vkj)/ 10. aprill 1889 Peterburi) oli baltisaksa päritolu Venemaa sõjaväeinsener (kindralleitnant 1876) ja mehaanikateadlane. 

Ta oli militaarehitiste asjatundja ja kauaaegne inseneriteaduste õppejõud.  

Elukäik
Pärast Peterburis asuva sõjaväeinseneride õppeasutuse Главное инженерное училище (hilisem Nikolai insenerikool) lõpetamist 1842. aastal ülendati ta porutšikuks ja jäeti õppejõuna (matemaatika repetiitorina) kooli tööle. Juba kuu aja pärast pidas 19-aastane noor õppejõud oma esimese loengu diferentsiaalarvutusest.

1847. aastal lähetati ta Prantsusmaale tutvumaks mehaanikateaduse rakendusvõimalustega ehitustöödel. 1850. aastal nimetati ta insenerikooli ehituskunsti adjunktprofessoriks.

1850. aastate teisel poolel sai Paucker laiemalt tuntuks Peeter-Pauli katedraali tornikiivri rekonstrueerimistööde tellingute püstitamisega Peterburis.

1866. aastal ülendati ta kindralmajoriks ja kinnitati mehaanikaprofessoriks. Ühtlasi pidas ta aastatel 1872–1879 loenguid Peterburi tehnoloogiainstituudis mehaanika ja ehituskunsti alal. Hiljem (enne 1882) sai ta Nikolai Inseneriakadeemia teeneliseks professoriks. 1876. aastal ülendati ta kindralleitnandiks. Õppejõu ametis oli ta 1882. aastani.

Koos arhitekt Aleksandr Vidoviga projekteeris ta Tsarskoje Selos asuva Katariina lossi kiriku rekonstrueerimisel kupli kandekonstruktsiooni – unikaalse ažuurse metalltarindi.

1888. aasta novembris määrati Paucker Konstantin Possieti asemele Venemaa Keisririigi teedeministriks. Tema ametisoleku aeg jäi lühikeseks. 29. märtsil (vkj) 1889. aastal suri ta kopsupõletikku.

Teadus
Tema teadustegevus on põhiliselt seotud ehitusmehaanika valdkonnaga. 1849. aastal avaldas ta artikli "О проверке устойчивости цилиндрических сводов" ('Silindervõlvide stabiilsuse kontrollist'), milles ta esitas võlvide arvutuse meetodi. See meetod leidis Venemaal laialdast kasutust. Hiljem töötas ta välja kaare graafilise arvutusmeetodi. 

Paucker on ehitusmaterjaliõpetuse alusepanijaid Venemaal. Ta on arendanud ka pinnasemehaanikat, kus ta esitas vundamendi rajamissügavuse teooria. 

Tema peateos "Строительная механика. Курс Николаевской инженерной академии" ilmus pärast tema surma 1891. aastal.

Tunnustus
1883 – valiti Keiserliku Peterburi Teaduste Akadeemia auliikmeks

Isiklikku
Tema isa Magnus Georg Paucker oli matemaatik, vanaisa Heinrich Johann Paucker oli Simuna Siimona ja Juuda koguduse õpetaja.

Pärast Pauckeri surma läks tema ulatuslik isiklik raamatukogu testamendi kohaselt Nikolai Inseneriakadeemia valdusse.

Viited

Välislingid


Hermann Julius Georg
Kategooria:Venemaa mehaanikateadlased
Kategooria:Venemaa keisririigi insenerid
Kategooria:Venemaa keisririigi ehitusinsenerid
Kategooria:Venemaa keisririigi poliitikud
Kategooria:Venemaa keisririigi ministrid
Kategooria:Venemaa keisririigi Riiginõukogu liikmed
Kategooria:Venemaa keisririigi sõjaväelased
Kategooria:Venemaa sõjaväeinsenerid
Kategooria:Venemaa keisririigi teedeministrid
Kategooria:Baltisakslased
Kategooria:Püha Vladimiri II klassi ordeni kavalerid
Kategooria:Püha Vladimiri III klassi ordeni kavalerid
Kategooria:Püha Anna I klassi ordeni kavalerid
Kategooria:Püha Stanislavi I klassi ordeni kavalerid
Kategooria:Smolenka luteri kalmistule maetud
Kategooria:Sündinud 1822
Kategooria:Surnud 1889