Jaan Pärn (kunstnik)

Jaan Pärn (sündinud 18. mai 1953 Sindis) on eesti ehtekunstnik.

 Haridus 
Ta lõpetas 1971 Sindi Keskkooli ning kaks korda Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi (ERKI): 1976 arhitektuuri erialal ja 1982 metallehistöö erialal.  

Töökäik
Pärn töötas 1976–1977 Vabariiklikus Restaureerimisvalitsuses arhitektina, 1977–1979 Vabaõhumuuseumis asedirektorina ning 1979–89 Filmilaenutuse ja Reklaami Valitsuses kunstilise toimetajana, seejärel oli vabakunstnik.

Aastatel 1989–2012 asus tema stuudio-kauplus Helsingis, et mitte olla kurjategija kodumaal (Nõukogude ajal oli väärismetalli töötlemine riigi monopol).  

Ta on kirjutanud kümneid laulutekste ansamblitele Vitamiin ja Monarh Rein Laaneoru ja Eesti NSV Riikliku Filharmoonia tellimusel.

1993 tekkis kunstnikul idee rajada Tallinna hansalinnale sobilik hoov, kuhu koonduksid kunstnikud ja käsitöömeistrid. Ta võttis linnalt 60 aastaks rendile kaheksa maja Vene tänaval, renoveeris need ja alates 1999 haldab seal Meistrite Hoovi. 

Jaan Pärn on aastakümneid valmistanud ehteid Helle Merile.Ehtekunstnik Jaan Pärn ehk meister Jaan. Õhtuleht, 28. märts 2014

 Kunstilooming 
Jaan Pärn on üks nimekamaid Eesti ehtekunstnikke, kelle looming on äratanud tähelepanu nii kodu- kui ka välismaal, muuhulgas pälvis ta 2000. aastal hõbemedali XI Benevenuto Cellini nimelisel rahvusvahelisel ehtekonkursil. 

Üle 30 aasta tegi ta koostööd tuntud saksa kivilihvija Dieter Lorenziga, kelle tööde omanäoline stiil sobis väga hästi kokku Pärna ehete valmistamise stiiliga. Kaelaehete, prosside, kõrvarõngaste ja sõrmuste valmistamiseks kasutab kunstnik kulda, hõbedat, poolvääriskive ja kalliskive. 

Kunstnik on ise öelnud, et ehete idee annab kivi, eriti inspireerivad teda kordumatu mustriga ahhaat, astrofilliit, ametüst-kvarts, mis sobivalt metalli raamistatuna muutuvad emotsionaalseteks looduspiltideks. Teiseks esiletõusvaks suunaks on ehted, kus kunstnik kasutab oma arhitektikoolituse najal uuendatud filigraantehnikat, viies selle ruumiliseks ja muutes ehted väikesteks väärtuslikeks arhitektoonideks. Viimastel aastatel kasutab ta palju merevaiku ja laavakivi.Merevaik ja kaasaegne ehtekunst. Pärnu muuseumi pressiteade, 10. mai 2016

Kokku kuulub tema loominguvaramusse 2021. aasta seisuga üle 7500 ehte, millest paljud on Eesti Tarbekunsti ja Disainimuuseumi kogudes, samuti ostudena endise NSV Liidu keskmuuseumides (nt Üleliiduline Tarbekunstimuuseum Moskvas). Näitustel esineb Pärn regulaarselt alates 1987. aastast (esimene isikunäitus EKL galeriis Tallinnas), peaaegu igal aastal on toimunud isikunäitused nii kodu- kui välismaal, millest tähtsamaks peab autor kutsutud näitust 1988. aastal Moskvas Üleliidulises Tarbekunstimuuseumis.

Tunnustus
 1983 – kuldmedal tema 1982 valminud ERKI diplomitöö eest, Jablonec'83, Tšehhoslovakkia
 1984 – valiti 20. sajandi 150 omapärasema kunstniku hulka albumisse "Twentieth Century Jewellery", New York, 1985
 1985 – vabariiklik noore kunstniku aastapreemia
 1986 – sotsialismimaade tarbekunsti kvadriennaalil Ida-Saksa kunstnike liidu presidendi auhind (koos Leida Ilo ja Rein Metsaga)
 1987 – diplom Jablonec'87, Tšehhoslovakkia
 1990 – kolm diplomit DeBeersi korraldatud briljantehete konkursil Helsingis
 2000 – Benvenuto Cellini nimelise rahvusvahelise ehtekonkursi hõbemedal, Berliin
 2014 – Tallinna teenetemärk
 2015 – Ede Kurreli preemia
 2016 – III koha diplom rahvusvahelisel merevaigukonkursil "Amber Trip 2016", Vilnius
 2020 – II koht rahvusvahelisel ehtekonkursil "Aqua. Ambra. Aquila" Helsingis
 2021 – Kristjan Raua preemia aktiivse loomingulise tegevuse eest 2020. aastal ja pikaajalise ehtekunsti valdkonna arendamise eest
 2023 – Valgetähe V klassi teenetemärk

 Viited 

Kategooria:Eesti ehtekunstnikud
Kategooria:Eesti Vabaõhumuuseumi koosseis
Kategooria:Eesti Kunstiakadeemia vilistlased
Kategooria:Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Kategooria:Sündinud 1953