Harilik puju

Harilik puju (Artemisia vulgaris) on korvõieliste sugukonda puju perekonda kuuluv 30–190 cm kõrgune mitmeaastane poolpõõsas, levinud ravim- ja maitsetaim. Puju vars on jäik, kandiline ja sinakas-punaka värvusega. Puju õitseb juulis-augustis.

Puju oli populaarne keskaegses Euroopa köögis. Tänapäeval kasutatakse teda Eestis harva, peamiselt lihatoitudes (need lisatakse 1–2 minutit enne toidu valmimist), sh vorstirohu (aedmajoraani või hariliku pune) analoogina.

Ravimtaimena pole puju kuigi ohtlik, kuid kokkupuude värske taimega võib tekitada nahaärritust. Eeterliku õli kasutamisest on soovitatav hoiduda.

 Nimetus 
Saksa keelest on otse tõlgitud taime nimetus "ema-rohi". 

Nimetused "roosirohi" ja "sala-koi-rohi" on tulnud sellest, et taimega raviti nahahaigust roos. Langetõverohu nimetus tuleneb samuti taime ühest varasemast kasutusalast.

Levik
Harilik puju on looduslikult levinud parasvöötmelises Euroopas ja Aasias, kuid ka Põhja-Aafrikas ja Alaskal, samuti on see introdutseeritud Põhja-AmeerikasseUSDA PLANTS Database, "Profile for Artemisia vulgaris," http://plants.usda.gov/java/profile?symbol=ARVU, kus seda on peetud ka invasiivseks umbrohuks. Puju on levinud taim, teda võib kohata aedades, jäätmejaamades, prahistel teeäärtel ja põllumaadel Käsikirjast tõlkinud Kaljo Itra. Ravimtaime atlas, lk 228, Tallinn: Tallinna Raamatutrükikoda, 1996..

 Iseloomustus 
JuurLehtVarsÕisViliHarilikul pujul on sammasjuurestik.
Juured on harunenud, lisaks juurikas võib olla mitme haruga.Alumised lehed on rootsulised, lõhisulgjad, hõlmad elliptilis-süstjad kuni lineaarsed, ülemised lehed rootsuta, kitsamate hõlmadega, 
tipmised lehed on lõhestumata.

Lehed on pealt tumerohelised, paljad või nõrgalt karvased, alt valged. Valge värvus tuleneb viltjatest karvadest.Ain Raal. Maailma Taimede entsüklopeedia", lk 103, Tallinn: Eesti entsüklopeediakirjastus, 2010.Hariliku puju vars on jäik, kandilise kujuga, tavaliselt punase värvusega, vahel võib olla ka sinakas-punakas ja karvane.Õied on tumekollased või punased ning paiknevad väikestes õisikutes. Õied
koos moodustavad munaja korvõisiku pikas, tihedas, pöörjas liitõisikus. Puju õitsemisaeg on juulis-augustis.  Hariliku puju vili on seemnis, mis valmib augustis-septembris.

 Droog 
Droogina kasutatakse enamasti ürti, mida kogutakse taime puitumata ülaosast (15–20 cm pikkune) vahetult enne õisikute puhkemist. Ürte kuivatatakse pööningul või ruumis, kus käib õhk hästi läbi, laotades droogi laiali õhukese kihina, seda aeg-ajalt segades Ravimtaime atlas, lk 228, Tallinn: Tallinna Raamatutrükikoda, 1996..

Mõningail korral kasutatakse droogina ka juurt, kuid seda harvem. Juur kaevatakse välja kas sügisel või kevadel pärast leheroseti ilmumist. Juur pestakse külma veega ja tükeldatakse. Droogide kuivatamine toimub temperatuuril 30–40 °C.

pisi

 Keemiline koostis 
Eeterlik õli (0,1–0,61%) sisaldab kamprit (vahel peaaegu puudub, vahel on ülekaalus tujoon), borenooli, α- ja β-pineeni, kumariinid, mõruained, flavonoidsed aglükoonid ja glükosiidid, tanniinid, polüiinid, vitamiinid.

Puju ürt sisaldab eeterlikku õli, vitamiine, karoteeni ja parkaineid.

Lehtedes leidub karoteeni ja askorbiinhapet.

Juurtes on eeterlikku õli (vähem, kuni 0,1%), lisaks on inuliini, lima, vaiku, rasvõli , parkained ja suhkrud.

 Kasutamine rahvameditsiinis 
Pujupreparaate on kasutatud kopsutuberkuloosi, gastriidi, soolepõletiku ja neerukivitõve korral, samuti isu äratamiseks ja pärast düsenteeriast paranemist. Nendega saab väidetavalt välja ajada solkmeid ja naaskelsabasid. Nahapealseks kasutuseks on neid tarvitatud haavandite, halvasti paranevate haavade ja mädaste nahahaiguste raviks.

Puju õie tee võib kergendada valusat kuupuhastust ja epilepsiat, tinktuur võib leevendada närvilisust ja hüsteeriat.J.Lääts. Kodumaa ravimtaimed, Tallinn: OLION, 2003.

Harilikku puju on rahvameditsiinis kasutatud ka "mokša rulli" nimetust kandva pulgana. Kuivatatud ürdid pressitakse kokku, vormitakse sigarikujuliseks ja ümber pannakse paber. Pulga ots pannakse põlema ning hoitakse haige koha lähedal, mis võib aidata seljavalude korral ja ishiase leevendamiseks.Jade Britton. Ravimine taimedega, lk 143, Tallinn: Varrak, 2013.

 Vastunäidustused 
Taime ei soovitata kasutada: 
 rasedatel,
 ülitundlikkuse korral.

 Muu 
Harilik puju on ka maitsetaim. Lisaks kasutatakse taime parfüümide valmistamisel.

Vaata ka
 Koirohi

Viited

Välislingid



Kategooria:Korvõielised
Kategooria:Eesti taimed
Kategooria:Maitsetaimed
Kategooria:Ravimtaimed