Grassmanni seadus

Grassmanni seadus on reeglipära vanakreeka ja sanskriti keeles, mis sätestab, et kui aspireeritud konsonandile järgneb silbialguline aspireeritud konsonant, kaotab esimene neist oma aspiratsiooni. Seadus on nime saanud Hermann Grassmanni järgi, kes selle 1863. aastal sõnastas. Sarnast nähtust kirjeldas sanskriti osas juba Pāṇini.

Näiteid vanakreeka keelest:

  'ma ohverdan' →   '(see) ohverdati'

  'juus' →   'juuksed'

  'matma' (aorist) →   'matma' (preesens)
  'haud' →   'matus'

Reduplikatsiooni puhul, mille abil kreeka ja sanskriti keeles moodustatakse perfekti vormid, jääb reduplitseeritud silbi konsonant Grassmanni seaduse järgi aspireerimata, kui tüve alguskonsonant on aspireeritud. Näiteks    'ma kasvan' →   'ma olen kasvanud'.

Kirjandus
 N. E. Collinge, The Laws of Indo-European. Amsterdam: John Benjamins, 1985. ISBN 0-915027-75-5.

Kategooria:Ajalooline keeleteadus
Kategooria:Indoeuroopa keeled