Pärnu linnakodaniku maja

Pärnu linnakodaniku maja on hoone Pärnus aadressil Nikolai tänav 8. 

Kuna Pärnu linnakodaniku maja on Pärnu kesklinna ainus säilinud hoone, millel on järsk viilkatus ja sõrestikviilud, siis on see tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks. Hoone ehitamise ajal kehtis Pärnus kivist elumajade ehitamise keeld (1710-1749), sest ehitusmaterjali oli vaja Peterburi ehitamiseks. Püstlaudise sai hoone pool sajandit pärast valmimist.Vunk, Aldur; Aija, Indrek (koostajad). Pärnu enne Esimest maailmasõda. Südalinn vanadel fotodel. Pärnu Muuseum 2019.

Tänapäeval saab Pärnu linnakodaniku majas tutvuda Pärnu omavalitsuse ajalooga.

 Ajalugu 
Hoone ehitati aastatel 1738–1740.Eesti arhitektuur. 2, Läänemaa. Saaremaa. Hiiumaa. Pärnumaa. Viljandimaa. Villem Raam (üldtoimetaja). Tallinn: Valgus. Lk 117-118 See rajati keskaegse kivimaja müüridele. Pärast valmimist anti maja linnakomandant Wilhelm Friedrich Vogdtile. 

Pärast Vogdti elasid majas mitme ameti esindajad: Pärnu garnisoni sõjaväelased, kingsepp- ja lihunikmeistrid ning kaupmehed. Enne teist maailmasõda olid maja omanikeks ka üks pastor ja üks Tartu Ülikooli professor. 

Pärast sõda sai majast aastateks Eesti Pimedate Ühingu Pärnu keskus, kus valmistati harju, tööriideid ja muud nägemispuudega inimestele jõukohast toodangut. Hiljem hoiti juba tublisti amortiseerunud majas noorte tehnikute varustust ning tube kasutati laoruumidena. 

Aastatel 1987–1988 hoone restaureeriti ja sinna kolis Pärnu linna kultuuriosakond. Kultuuriosakond kolis välja 2000. aastal, mille järel tegutsesid hoones kontserdibüroo, festivalikeskus ja linnaorkestri juhtkond. 

2003. aastal otsustati hoones eksponeerida materjale Pärnu omavalitsuse ajaloost. Hoone avati külastajatele 2. juunil 2004. Linnaelanike ettepanekute põhjal otsustati hoone nimetada Pärnu linnakodaniku majaks. 

Viited

Välislingid

Kristo Niglas, Linn paneb ajaloolise hoone haamri alla, Pärnu Postimees, 12. august 2024

Kategooria:Pärnu maakonna kultuurimälestised
Kategooria:Pärnu ehitised