Üllar Võrno

Üllar Võrno (sündinud 13. aprillil 1955) on eesti valgustuskunstnik. 

Ta on õppinud ja end täiendanud Moskva Väikses Teatris (vene keeles Малый театр) ja Soome Rahvusteatris. Võrno on töötanud Rakvere Teatris ja Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis.

Tunnustus
 1988 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane

Kategooria:Eesti kunstnikud
Kategooria:Eesti NSV teenelised kultuuritegelased
Kategooria:Sündinud 1955

Üllar Võrno loomingust

Üllar Võrno tegevus ulatub pea viiele aastakümnele.
Ta on tuntud kui valguskunsti pioneer Eestis, ühendades kunstilise kontseptsiooni, ruumilise dramaturgia, valgustehnika ja digitaalse innovatsiooni.

Töid teatris
Ta on teinud koostööd mitmete Eesti teatri suurkujudega: lavastajatest Raivo Trass, Mikk Mikiver, Evald Hermaküla ja Kulno Süvalep, kunstnikest Vadim Fomitšev, Riina Vanhanen, Mari-Liis Küla, Aime Unt jne . Lisaks on ta teinud etenduste valguskujundusi külalislavastajatele, tuues Eesti lavadele rahvusvahelise valgusdramaturgia kogemuse.
Valguskujundused lavastustele:
"Vanad ja noored", "Mäng", "Lilia", "Torm",
"Vii", "Libahunt", "Elu Teatris" jne.

Loominguline lähenemine
Üllar Võrno käsitleb valgust kui visuaalset keelt, mis loob ruumi, jutustab ajaloost ja identiteedist. Tema tööde
keskmes on semiootiline sügavus, kompositsiooniline täpsus ja narratiivne valguslahendus.
Valgustite kui väikevormide valikul kasutab ta vastandamist: uus-vana  ja loob vormikontraste. 
Valguskeskkonna kujundamisel arvestab ta oskuslikult valgustuse funktsionaalsusele lisaks ümbruse valgusvärvi ja heledusfooniga,
massiivsete arhitektuursete objektide modelleerimisel mahtude ruumilisuse rõhutamisega ja kontrastvärvi vibrantitde põimimisega
visooni, elavdamaks koloriit ja lisamaks irreaalsust arvestades on nii objekti lähi ja kaugvaadete tingimustega.
Tänased tehnoloogiad on avanud ka eelduse dünaamiliste valguskeskkondade kujundamiseks.
Seda kõike saavutab Üllar Võrno to oma aastatepikkusele praktilisele kogemusele ja teoreetilisele baasile tuginedes.

Töid avalikus ruumis
• Tartu Jaani kiriku sisevalgustus
• Rakvere Vallimäe valguslahendus
• Rakvere Kolmainu kirik, Jumalaema kirik, Rakvere teatrimaja, Haljala kirik
• Lurichi ausammas, Rakvere Vabadussõja ausammas
• Rakvere seinamaalingute narratiiv- semiootiline valgustus
• Salla Rahvamaja miljööväärtuslik teevalgustus
• Simuna kiriku realiseerimata projektid
• Tartu Toomkiriku kunstiline valguslahenduse eskiis

Innovatsioon
Üllar Võrno on olnud esmakasutaja ja arendaja mitmetes kompuuterpõhistes valgustehnoloogiates:
• 3D CAD mahumudelid
• Fotogramm-meetria - Eesti esimeste fotogramm-meetrilise mudelite loomine valgusega modelleeritavatest objektidest 2000ndate alguses.
• Digitaalsete kaksikute kasutamine valgusdisainis süvitsi arendamine - rakendatud projektides nagu Rakvere valguspargi digitaalne rekonstruktsioon, Tartu Toomkirik,
Lurichi ausammas ja Vabadussõja ausammas.

Panus arengusse
Üllar Võrno on olnud Eesti Valgustehnika Seltsi liige ning osalenud linnade Tänavavalgustuse Rohestamise meetmetes, kus ta on toonud fookusesse keskse valgusjuhtimise skeemi rolli
energiasäästutegurina ja kes ühe esimesena soovitas leed teevalgustuse kasutuselevõttu. 
Tema lähenemine ühendab tehnilise tõhususe, keskkonnateadlikkuse ja kunstilise
kvaliteedi, tuues esile valguse rolli nii esteetikas kui ka säästlikus linnaplaneerimises.

Koostöö klaasikunstnikega
Üllar Võrno on aastaid teinud koostööd Eesti klaasikunstnike ühendusega, kujundades näituste
valguslahendusi. Tema tööde kaudu on klaasikunst saanud ruumilise ja valguslikult dramaturgilise esitluse,
mis rõhutab teoste materjali kvaliteeti, läbipaistvust ja valguse mängu.

Tähendus ja mõju
Üllar Võrno looming on mõjutanud Eesti valguskunsti arengut, tuues esile valguse kui kultuurilise, kunstilise
ja tehnoloogilise meediumi. Tema tööde kaudu on mitmed ajaloolised ja avalikud ruumid saanud uue
tähenduse ja nähtavuse.