Henry Jackson Watt

Henry Jackson Watt (1879–1925) oli šoti päritolu eksperimentaalpsühholoog. 

Watt oli Oswald Külpe üliõpilane ja Würzburgi koolkonna liige. Teda tunnustatakse eeskätt teedrajavate uurimuste eest vaimse seisundi kohta probleemilahenduses, millele ta viitas mõistega Einstellung – seadumus. 

Selle aja võtmesõnaks olid "kujunditeta ideed". Kui varem arvati, et igale aistingule ja tajule peab vastama mingi välismaailma omadus (värv, heledus, kuju jne), siis Külpe avastas psüühilise seisundi, mis ei olnud kujundlik. Watt võttis kasutusele determineerivate assotsiatsioonide meetodi, mis vastandus Wundti ja Titcheneri arvamusele, et assotsiatsioonid moodustavad teadvuse kogu sisu. Koos Würzburgi koolkondlastega olid nad arvamusel, et assotsiativism ei selgita ära mõtlemise mõistet, kuna miski peab mõtet läbi assotsiatiivse võrgustiku õigesti juhendama, et inimene jõuaks õigete järeldusteni.

 Elulugu 
Watt sündis ja kasvas üles Aberdeenis Šotimaal. Ta alustas õpinguid 1896. aastal Aberdeeni Ülikoolis, mille ta lõpetas filosoofiamagistrina 1900. aastal. Carl Stumpfi juhendamisel õppis ta 1901–1902 Berliini Ülikoolis, kuid liikus siis edasi Külpe ja Würzburgi juurde, kus lõpetas 1906. aastal doktorantuuri. Watti doktoritöö "Experimentelle Beiträge zu einer Theorie des Denkens" teemaks olid mõtteprotsessid ja probleemilahendus. Ingliskeelne lühikokkuvõte tema tööst avaldati 1906. aastal ajakirjaartiklina "Experimental Contribution to a Theory of Thinking" ("Eksperimentaalne panus mõtlemise teooriasse").Watt, H. J. (1906) Experimental Contribution to a Theory of Thinking. Journal of Anatomy and Physiology, 40(3), 257–266.

1907. aastal naasis Watt Inglismaale ning pidas psühhofüsioloogialoenguid Liverpooli Ülikoolis ja 1908. aastal psühholoogialoenguid Glasgow' Ülikoolis. 1909. aastal avaldas ta õpetajatele mõeldud raamatu "The Economy and Training of Memory" ("Mälu majandus ja treenimine"). Ta külastas 1914. aastal Würzburgi, kui puhkes Esimene maailmasõda, ning ta paigutati tsiviilvanglasse, kus ta tervis sai jäädavalt kahjustada. Ta vabastati 1915. aastal ja ta naasis Glasgow'sse. 1917. aastal avaldas ta teose "The Psychology of Sound" ("Helipsühholoogia") ja 1919. aastal "The Psychology of Music" ("Muusikapsühholoogia") – teemadel, mida ta oli 15 aastat varem Stumfi juhendamisel uurinud.

Watt suri 1925. aastal 46-aastaselt. Pärast tema surma avaldati veel kaks raamatut: "The Sensory Basis and Structure of Knowledge" ("Teadmiste sensoorne baas ja struktuur") 1925. aastal ja "The Commonsense of Dreams" ("Unenägude tavamõistus")Watt, H. J. (1929) The Commonsense of Dreams. International University Series in Psychology. London: Humphrey Milford, Oxford University Press. 1929. aastal. Viimases neist pakkus Watt välja alternatiivi Sigmund Freudi unenägude tõlgendamise meetodile.

 Viited 

Kategooria:Psühholoogid
Kategooria:Sündinud 1879
Kategooria:Surnud 1925