Savoia krahvkond

Savoia krahvkond (prantsuse: Comté de Savoie, itaalia: Contea di Savoia) oli Saksa-Rooma riigi osariik, mis tekkis koos Šveitsi vabade kommuunidega Arelaadi kokkuvarisemisel 11. sajandil.

 Ajalugu 


Sapaudia maad Genfi järvest lõunas, ulatudes Rhône'i jõest Lääne-Alpideni, olid olnud Ülem-Burgundia (Bourgogne transjurane) osa, mida 9. sajandi keskpaigast valitses Bosoniidist hertsog Hugbert. Koos naabruses asunud Burgundia vabakrahvkonnaga (Franche Comté) sai see aastal 933 osaks suuremast Arelaadist kuningas Rudolf II võimu all.

Umberto I Valgekäsi Savoia dünastiast sai krahvitiitli viimaselt Arelaadi kuningalt, Rudolf III-lt aastal 1003. Ta toetas keiser Heinrich II pärandinõuet ja sai vastutasuks Valle d'Aosta maad. Pärast kuningas Rudolfi surma aastal 1032 nõustus Umberto kohe Heinrichi järglase, keiser Konrad II võimuga. Oma abi eest konfliktis krahv Eudes II de Blois'ga sai ta vastutasuks Maurienne'i Vienne'i krahvkonna põhjaosas, mis siis oli Vienne'i peapiikoppide vasall, samuti territooriumid Chablais piirkonnas ja Vallée de la Tarentaise'is, mis oli Tarentaise peapiiskoppide lään Moûtiers'is.

Kuigi Arelaat jäi Saksa-Rooma riigi titulaarkuningriigiks, säilitasid Umberto järglased oma iseseisvuse krahvidena. Tema noorem poeg Otto abiellus aastal 1046 Torino markkrahvi Olderico Manfredi II tütre Adelaide di Susaga ja omandas seeläbi külgnevad Torino margi (Susa) Piemonte maad.

Krahvid suurendasid veelgi oma territooriumi, kui nad pärisid aastal 1218 hääbunud Zähringitelt Vaud' maad Genfi järvest põhjas. Aastal 1220 okupeeris krahv Tommaso I Pinerolo ja Chambéry (Kamrach) linnad, millest hiljem sai Savoia pealinn. Aastal 1240 kutsuti tema noorem poeg Pietro II Inglismaale kuningas Henry III poolt, kes oli abiellunud Pietro õetütre Provence'i Eleanor. Ta sai ameti Lord Warden of the Cinque Ports ja tiitli Earl of Richmond ning püstitas Londonisse Savoia palee.

Aastal 1313 sai krahv Amedeo V Suur keiser Heinrich VII käest ametlikult otse keisrile alluvuse staatuse. Otsene ülem Arelaat lakkas tõhusalt olemast, kui Dauphiné läks aastal 1349 Prantsuse kroonprints Charles V-le ja "Roheline krahv" Amedeo VI nimetati aastal 1365 keiser Karl IV poolt Arelaadi riigivikaariks.

"Punane krahv" Amedeo VII saavutas juurdepääsu Vahemerele Nice'i krahvkonna omandamisega aastal 1388, tema poeg Amedeo VIII Rahumeelne ostis aastal 1401 Genfi krahvkonna. Laienenud Savoia maad ülendati aastal 1416 Saksa kuninga Sigismundi poolt lõpuks hertsogkonnaks (vaata Savoia hertsogkond 1416–1718).

 Savoia krahvid 

 Umberto I Valgekäsi : 1003–1047/48
 Amedeo I Saba, poeg : 1030/48–1051/56
 Otto I, vend : 1051/56–1060
 Pietro I, poeg : 1060–78
 Amedeo II, vend : 1078–80
 Umberto II Paks, vend : 1082/91–1103
 Amedeo III, poeg : 1103–48
 Umberto III Õnnistatud, poeg : 1148–89
 Tommaso, poeg : 1189–1233
 Amedeo IV, poeg : 1233–53
 Bonifacio, poeg : 1253–63
 Pietro II Väike Karl Suur, onu : 1263–68
 Filippo I, vend : 1268–85
 Amedeo V Suur, vennapoeg : 1285–1323
 Edoardo Liberaalne, poeg : 1323–29
 Aimone Rahumeelne, vend : 1329–43
 Amedeo VI, Roheline Krahv, poeg : 1343–83
 Amedeo VII, Punane Krahv, poeg : 1383–91
 Amedeo VIII Rahumeelne, poeg : 1391–1416

 Aastal 1416 ülendati Amedeo VIII Savoia hertsogi seisusse.

 Vaata ka 

 Savoia departemang
 Haute-Savoie departemang

Kategooria:Saksa-Rooma riigi valdused
Kategooria:Savoiad
Kategooria:Itaalia keskaeg
Kategooria:Põhja-Itaalia ajalugu
Kategooria:Itaalia ajaloolised riigid
Kategooria:Euroopa keskaja riigid