Alkidamas

Alkidamas (Ἀλκιδάμας) (5.–4. sajand eKr) oli vanakreeka sofist, kõnemees ja kõnekunsti õpetaja, kes oli pärit Elea kolooniast Suur-Kreekas, kuid sai kuulsaks Ateenas. Alkidamas oli sofist Gorgiase õpilane.Athenaios, „Õpetatud meeste pidusöök” XIII 592c

Alkidamas on eelkõige tuntud kõnemehe ja kõnekunsti õpetajana, kes pälvis tähelepanu oma paradoksaalsete kõnedega (näiteks „Surma kaitsekõne” Cicero, „Tusculumi arutlused” I 116). Alkidamase kõnestiili on kritiseeritud kasutu sõnaohtruse tõttu.Aristoteles, „Retoorika” III raamat, 3. peatükk 1405b34-1406b14 Väidetavasti olid Alkidamase kõned ja kõneteooria oluliseks õppematerjaliks Demosthenesele.Plutarchos, „Demosthenese elu” 5, 7.

Lisaks kõnekunstile tegeles Alkidamas ka filosoofiaga, kuid tema teostest pole suurt midagi säilinud. Diogenes Laertios viitab oma teoses „Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest” Alkidamase filosoofilisele teosele „Loodusest”.Diogenes Laertios, „Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest” VIII 56

Viited

Kategooria:Vanakreeka filosoofid
Kategooria:5. sajand eKr
Kategooria:4. sajand eKr
Kategooria:Sofistid