Pegasus (kanderakett)

Pegasus on õhus käivituv kanderakett, mis on ette nähtud mehitamata kosmosemissioonideks. Selle töötas välja Orbital Science Corporation.

Rakett viib Maa-lähedasele orbiidile kuni 443-kilogrammiseid laadungeid. Pegasus lendas esimest korda aastal 1990 ning on kasutusel tänapäevani. Kanderakett koosneb kolmest tahkekütusega astmest ning valikulisest neljandast vedelkütusega astmest, mis aitavad raketil saavutada orbitaalkiirust.

Pegasuse programm
Kanderaketi kolme astme Orioni mootorid on toodetud firmas Alliant Techsystems. Suurem osa Pegasusest on disainitud Antonio Eliase ja tema meeskonna poolt. Raketi tiivad ja uimed on disaininud Burt Rutan.

5. aprillil 1990 toimus esimene edukas Pegasuse missioon. Algselt kasutatud lennukit B-52 Stratofortress NB-008, mis kanderaketi õhku viis, juhtis NASA testipiloot ning erru läinud astronaut Gordon Fullerton. Lennuk startis Edwardsi õhuväe keskusest, mis asub Lõuna-Californias.

Pegasuse kanderaketist on kaks versiooni: standard ja XL. Pegasuse XL-i hakati tootma 1994. aastal. Rakett tehti suuremaks ning 1. ja 2. aste seepärast ka pikemaks, kolmas ja neljas aste on varasematega samad. XL genereerib ka suuremat tõukejõudu. Praegu toodetakse ainult Pegasus XL-i rakette.
 Mass 18 500 kg (Pegasus), 23 130 kg (Pegasus XL)
 Pikkus 16,9 m (Pegasus), 17,6 m (Pegasus XL)
 Diameeter 1,27 m
 Tiiva laius 6,7 m
 Kandevõime 443 kg (diameeter 1,18 m, pikkus 2,13 m)

Kosmosesse lendamine
pisi|1991. aastal tehtud pilt, kus Pegasuse mootor süttib pärast seda, kui see on B-52 Stratofortressi alt lahti lastud
Rakett viiakse algul lennukiga Stargazer L-1011 12 kilomeetri kõrgusele, kus see lahti lastakse. Enne esimest staadiumi on see viis sekundit vabalangemises.

Esimene staadium
Pärast viiesekundilist vabalangemist süttib Orion 50S tahkekütuse mootor. Rakett juhib ennast kolmnurkse tiiva ja raketi taga olevate uimede abil. Esimene staadium kestab umbes 69 sekundit ja lõpeb 61 kilomeetrit kõrgemal maapinnast. Esimese staadiumi lõpuks kolmnurkne tiib ja uimed kaovad.
Teine staadium
Teises staadiumis süttib Orion 50 tahkekütuse mootor ja asendi hoidmiseks kasutatakse tõukejõu vektorjuhtimist. See on siis kahes dimensioonis: kalde hoidmiseks ja kõrvalekallete vastu. Orion 50 põleb umbes ühe minuti ja kümne sekundi jagu. Pärast seda kaob kate pealt ja paljastub satelliit, mida rakett kannab.

Kolmas staadium
Siis hakkab töötama Orion 38 mootor, mis töötab 64 sekundit. Põlemise lõppedes kukub ülejäänud rakett satelliidi küljest lahti.

Valikuline neljas staadium
Valikulises neljandas staadiumis kasutatakse kütusena hüdrasiini. Selle staadiumi lisamine tähendab seda, et satelliitide jaoks on raketis vähem ruumi, sest kütus peab samasse kohta mahtuma. Seda kasutatakse selleks, et saavutada orbiidile laskmisel suurem täpsus.

Lennuk
Olulisemaid põhjuseid, miks kanderakettide starte edasi lükatakse, on halvad ilmastikuolud. Lennukiga viiakse rakett 12 kilomeetri kõrgusele stratosfääri, kus külgtuuled on nõrgad, aga lennuki õhkutõusmisel on ilm ikkagi tähtis tegur. Lennuki kasutamisel on suureks eeliseks ka raha kokkuhoid varustuse pealt, näiteks pole vaja stardiplatvormi ja sellega seotud varustust. Lennukiga saab kanderaketi käivitada ookeani kohalt, mis on kokkuhoid kindlustusmaksude pealt. Algul kasutati kanderakettide õhkuviimiseks NASA enda B-52 Stratofortress NB-008 lennukit. 1994. aastal hakkas Orbital Science Corporations kasutama vana Air Canada modifitseeritud Lockheed L-1011 lennukit.

Missioonid
pisi|Pegasus XLi ettevalmistamine
pisi|Pegasus XLi eesmine osa. Näha on IBEXi satelliit
pisi|Orbitali Lockheed L-1011 Stargazer'i all on Pegasuse kanderakett, mis kannab kosmosesse kolm satelliiti
pisi|Lockheed L-1011 lennuki alla kinnitatud Pegasus XL-i kanderakett
pisi|Lockheed L-1011 lennuki alla kinnitatud Pegasus XL-i kanderakett
Aastatel 1990–2013 on olnud 42 missiooni, millest on ebaõnnestunud vaid 3.
 Lend Kuupäev Rakett (lennuk) Veos Tulemus 1. 5.04.1990 Standard (B-52) Pegsat & NavySat edukas 2. 17.07.1991 Standard (B-52) Microsats (7) edukas 3. 9.02.1993 Standard (B-52) SCD-1 edukas 4. 25.04.1993 Standard (B-52) Alexis edukas 5. 18.05.1994 Standard (B-52) STEP-2 edukas 6. 27.06.1994 Pegasus XL (L-1011) STEP-1 ebaõnnestus 7. 3.08.1994 Standard (B-52) APEX edukas 8. 3.04.1995 Standard (L-1011) ORBCOMM (2) & OrbView-1 edukas 9. 22.06.1995 Pegasus XL (L-1011) STEP-3 ebaõnnestus 10. 8.03.1996 Pegasus XL (L-1011) REX II edukas 11. 16.05.1996 Standard (L-1011) MSTI-3 edukas 12. 2.07.1996 Pegasus XL (L-1011) TOMS edukas 13. 21.08.1996 Pegasus XL (L-1011) FAST edukas 14. 4.11.1996 Pegasus XL (L-1011) SAC-B & HETE ebaõnnestus 15. 21.04.1997 Pegasus XL (L-1011) MiniSat edukas 16. 1.08.1997 Pegasus XL (L-1011) OrbView-2 edukas 17. 29.08.1997 Pegasus XL (L-1011) FORTE edukas 18. 22.10.1997 Pegasus XL (L-1011) STEP-4 edukas 19. 23.12.1997 Pegasus XL (L-1011) ORBCOMM (8) edukas 20. 25.02.1998 Pegasus XL (L-1011) SNOE & T1 edukas 21. 1.04.1998 Pegasus XL (L-1011) TRACE edukas 22. 2.08.1998 Pegasus XL (L-1011) ORBCOMM (Satellites 13–20) edukas 23. 23.09.1998 Pegasus XL (L-1011) ORBCOMM (Satellites 21–28) edukas 24. 22.10.1998 Standard (L-1011) SCD-2 edukas 25. 5.12.1998 Pegasus XL (L-1011) SWAS edukas 26. 4.03.1999 Pegasus XL (L-1011) WIRE edukas 27. 17.05.1999 Pegasus XL (L-1011) Terriers & MUBLCOM edukas 28. 4.12.1999 Pegasus XL (L-1011) ORBCOMM (Satellites 29–35) edukas 29. 7.06.2000 Pegasus XL (L-1011) TSX-5 edukas 30. 9.10.2000 Pegasus Hybrid (L-1011) HETE-2 edukas 31. 5.02.2002 Pegasus XL (L-1011) HESSI edukas 32. 25.01.2003 Pegasus XL (L-1011) SORCE edukas 33. 28.04.2003 Pegasus XL (L-1011) GALEX edukas 34. 26.06.2003 Pegasus XL (L-1011) OrbView-3 edukas 35. 12.08.2003 Pegasus XL (L-1011) SCISAT-1 edukas 36. 15.04.2005 Pegasus XL (L-1011) DART edukas 37. 22.03.2006 Pegasus XL (L-1011) ST-5 (3) edukas 38. 25.04.2007 Pegasus XL (L-1011) AIM edukas 39. 25.04.2008 Pegasus XL (L-1011) C/NOFS edukas 40. 19.10.2008 Pegasus XL (L-1011) IBEX edukas 41. 13.06.2012 Pegasus XL (L-1011) NuSTAR edukas 42. 27.06.2013 Pegasus XL (L-1011) IRIS edukas
Pegasuse esimesed
 Maailma esimene eraisikute poolt väljatöötatud sõiduk kosmoselendudeks.
 Esimene tiivaga sõiduk, mis suudab arendada kaheksakordset helikiirust.
 Esimene rakett, mis viib satelliite orbiidile lennukiga.

Viited

Kategooria:Kosmonautika