Habsburgide Madalmaad

Habsburgide Madalmaad on ühine nimi Saksa-Rooma riigi läänidele Madalmaades, mida valitsesid Habsburgid. Valitsemine algas aastal 1482, kui pärast Valois-Burgundia dünastiast hertsogi Charles Südi surma läksid Burgundia Madalmaad Charlesi tütre Marie abielu kaudu Austria ertshertsogi Maximilianiga Habsburgide dünastiale.

Siis tuntud kui Seitseteist provintsi, valitses neid aastast 1556 Habsburgide Hispaania ja on seetõttu sealt alates tuntud kui Hispaania Madalmaad. Aastal 1581 eraldusid Seitse Ühendatud Provintsi, et moodustada Hollandi Vabariik; järelejäänud Hispaania Lõuna-Madalmaad läksid lõpuks Habsburgide Austriale. Lõpuks annekteeriti Austria Madalmaad aastal 1795 Prantsusmaa Esimese Vabariigi poolt.

 Geograafia 

Habsburgide Madalmaad oli geopoliitiline üksus, mis kattis aastatel 1482–1581 kogu Madalmaad (s.o tänapäeva Holland, Belgia, Luksemburg ja Prantsuse Nord–Pas-de-Calais).


Juba Burgundia hertsogi Philippe Hea (1419–1467) valitsemise ajal hakkasid Madalmaade provintsid koos kasvama: Flandriat, Artois'd ja Mecheleni, Namuri, Hollandit, Friisimaad, Zeelandi ja Hainaut'd, Brabanti, Limburgi ja Luksemburgi valitseti personaalunioonis Valois-Burgundia monarhide poolt ja olid esindatud Generaalstaatides. Burgundia valduste keskus oli Brabanti hertsogkond, kus Burgundia hertsogid pidasid Brüsselis õukonda.

Philippe'i poeg hertsog Charles Südi (1467–1477) omandas ka Gelderni ja Zutpheni ja lootis isegi kuningatiitlit Habsburgist keiser Friedrich III käest, lubades oma tütre Marie Maximilianile naiseks. Sügavalt pettununa, plaani mitteõnnestumisel astus ta hukatuslikesse Burgundia sõdadesse ja tapeti Nancy lahingus (1477).
 Ajalugu 

pisi|left|Saksamaa ja Põhja-Itaalia alad 1477
Saksa-Rooma riigi territooriumil asunud keiserlikud läänid Burgundia Madalmaad ja Franche-Comté'i vabakrahvkond kuulusid aga Mariele, kes isa surma ajal oli 19-aastane ja vallaline. Habsburgide keiser Friedrich III kindlustas Marie võõrasema Margareti abiga abielu oma pojale, tulevasele keisrile Maximilian I-le. 16. augustil 1477 nad abiellusidki ning Habsburgid said kontrolli Burgundia pärandi jäänuste üle. 1477. aastal sai Maximilian oma naise kõrval Burgundia hertsogkonna kaasvalitsejaks, ehkki kaotas peagi enamiku sellest Prantsusmaale. Valois-Burgundia dünastiast Burgundia hertsogi Charles Südi surmaga (1477) jagati hertsogkond Prantsusmaa kuninga Louis XI ja Habsburgide vahel. Charles Südi surma järel kuulutas Prantsusmaa kuningas Louis XI hertsogkonna lõppenuks ja haaras suure osa selle territooriumist Prantsuse krooni alla. Burgundia territoriaalne hertsogkond läks vastavalt Saali tavaõigusele tagasi Prantsuse kroonile ja kuningas Louis XI hõivas ka Prantsuse osa Burgundia valdustest Madalmaades. Maximilian pidas Burgundia Madalmaid, sealhulgas Flandria krahvkond ja Artois' krahvkond, siiski oma naise ja iseenda jagamatuteks domeenideks ja marssis Prantsusmaa vastu. Konflikt kulmineerus aastal 1479 Guinegatte lahingus. Kuigi Maximilian oli võidukas, sai ta vastavalt 1482 Arrasi lepingule ainult Flandria krahvkonna pärast tema naise Marie ootamatut surma, kui Prantsusmaa säilitas Artois'. 

Pärast Marie surma aastal 1482 läksid tema olulised valdused, sealhulgas Burgundia Madalmaad, tema pojale Philipp Ilusale. Oma isa Maximilian I, Saksa-Rooma keisri aastast 1493 kaudu oli Philipp Habsburgide võsu ja nii algas Habsburgide Madalmaade periood. Aastad 1481–1492 nägid Flaami linnade mässu ja Utrechti mässamist kodusõtta, kuid sajandivahetuseks rahustati mõlemad alad Habsburgide poolt maha.
1506. aastal suri Philipp Ilus ootamatult ja kuna poeg Karl oli vaid kuueaastane, määrati Madalmaade regendiks Philipp Ilusa õde Margarethe Parma Margarethe (1522–1586), kes mängis aga olulist rolli Madalmaade vabadusvõitluse esimeses faasis, olles Madalmaade asehaldur ning tema järel Karl V õde, Ungari ja Böömimaa kuninga Lajos II lesk Austria Maria.

Philippi poeg Karl V, sündinud Gentis, sai oma isa järglaseks aastal 1506, kui oli alles kuueaastane. Tema vanaisa keiser Maximilian I liidendas Burgundia pärandi Burgundia ringkonda, pärast seda saavutasid territooriumid kaugel keisririigi lääneosas teatava autonoomia. Jõudes aastal 1515 täisikka, asus Karl valitsema oma Burgundia pärandit kui põline madalmaalane. Ta omandas Overijsseli ja Utrechti piiskopkonna maad (vaata Gelderni sõjad), ostis Saksimaa hertsogilt Georgilt Friisimaa ning sai taas enda valdusse Groningeni ja Gelderni. Tema Seitseteist provintsi reorganiseeriti 1548. aasta Burgundia lepinguga, kusjuures keiserlikud osariigid tunnistasid Augsburgi Riigipäeval Madalmaade teatavat autonoomiat. Sellele järgnes järgmisel aastal keisri poolt pragmaatiline sanktsioon, mis rajas Seitseteist provintsi kui keisririigist ja Prantsusmaast eraldi üksuse.
, Karl V, Saksa-Rooma riik#Karl V valitsusaeg, Augsburgi usutunnistus
Reformatsioon
, Erasmus Rotterdamist

1522. aasta pärimislepinguga oma noorema venna, Austria ertshertsogi Ferdinandiga rajas keiser Karl V Habsburgide dünastia Austria ja Hispaania harud. Pärast tema troonist loobumist aastal 1556 läksid Seitseteist provintsi Hispaania kroonile. Karli poeg ja järglane, Hispaania kuningas Felipe II tekitas oma despotismi ja katoliikliku tagakiusamisega Hollandi mässu ja Kaheksakümneaastase sõja. Hispaania võime hallata põhjapoolseid provintse muutus üha hapramaks. Aastal 1579 rajasid põhjapoolsed provintsid protestantliku Utrechti uniooni, millega nad kuulutasid end iseseisvaiks kui Seitse Ühendatud Provintsi.

Pärast 1581. aasta eraldumist jäid lõunapoolsed provintsid, mida kutsuti "'t Hof van Brabant" (Flandria, Artois, Tournai, Cambrai, Luksemburg, Limburg, Hainaut, Namur, Mechelen, Brabant ja Ülem-Geldern), Habsburgidele kuni Prantsuse revolutsioonisõdadeni. Pärast Hispaania Habsburgide hääbumist ja Hispaania pärilussõda said lõunapoolsed provintsid aastast 1715 alates tuntuks ka kui Austria Madalmaad.

 Valitsejad 

 1482–1506 Philipp Ilus kui Burgundia hertsog
 1506–1556 keiser Karl V kui Burgundia hertsog, aastast 1522 ka kui Hispaania kuningas
 1556–1581 Felipe II kui Hispaania kuningas

Provintse valitses nende nimel kuberner (stadtholder või landvoogd):

 1506–1507	Guillaume de Croÿ
 1507–1530	Margarete Austriast
 1531–1555	Austria Maria
 1555–1559	Emmanuel-Philibert de Savoie
 1559–1567	Margarethe von Parma
 1567–1573	Fernando Álvarez de Toledo
 1573–1576	Luis de Requesens
 1576–1578	Juan de Austria
 1578–1581 Alessandro Farnese

Aastal 1578 nimetasid Hollandi mässulised Austria ertshertsogi Matthiase kuberneriks, kuigi ta ei suutnud edu saavutada ja lahkus enne aastat 1581.

Kategooria:Madalmaad
Kategooria:Habsburgid
Kategooria:Belgia ajalugu
Kategooria:Hollandi ajaloolised riigid
Kategooria:Euroopa uusaja riigid