Pada II linnus

Pada II linnus asub Põhja-Eestis Virumaal. Tänapäevases haldusjaotuses kuulub see Lääne-Viru maakonda Viru-Nigula valda. Linnus on neemiklinnus tüüpi linnamägi. Pada II asub samanimelise jõe kaldal ja Tallinna–Narva põhimaanteest lõuna pool. Pada II linnuse läheduses on Pada I linnus, Pada asulakoht, Padaoru kalmistu (Pada kivikalme) ja mitu kultusekivi. Pada jõe suudmest on linnuseni tänapäeval umbes 15 km. 

Linnamäe kirjeldus
Pada II linnamägi asub neemikul Padaoru veskipaisjärvest ida pool. Pada II on Pada I linnamäest 300 m kagus. Linnamäge ümbritseb põhjast, läänest ja edelast jõeorg (keskmiselt 13-14 m põhjast servani) ning idast madal sälkorg. Kaguküljel on vall (2,5–2,8 m kõrgune), mis idaküljel jätkub laugemana. Valli ja edelapoolse nõlvaku vahele jääb 2 m laiune läbipääs, kus oli ilmselt väravakoht. Tõnisson, E. 2008. Eesti muinaslinnad. – Muinasaja teadus, 20. Tartu Ülikool, Ajaloo ja Arheoloogia Instituut, Tartu - Tallinn. 228-229 Vall koosneb üldiselt liivast, välisküljel on laotud kividest kuivmüür ning selle ees on madal kraav. Tamla, T. 1996. Virumaa muinasaeg. - Virumaa: koguteos. (Saaber, K., ed). 230-231 Linnuseõu on umbes 7500 m² suurune ning seda kasutati 1980. aastatel põllumaana. Tõnisson, E. 2008. Eesti muinaslinnad. – Muinasaja teadus, 20. Tartu Ülikool, Ajaloo ja Arheoloogia Instituut, Tartu - Tallinn. 228-229

Uurimislugu
Pada II linnust on peamiselt uurinud arheoloog Toomas Tamla.Tamla, T. 1996. Virumaa muinasaeg. - Virumaa: koguteos. (Saaber, K., ed). 230-231

Pada II linnuse arheoloogilised kaevamised
Arheoloogilised kaevamised toimusid Pada II linnusel 1977.–1979. aastal. Tööde käigus uuriti 20 m² linnuseõuest ning kaevati tranšeega läbi kagupoolne vall, milles eristati kahte eri etappi. Esimeses etapis oli valli alumine kiht maakividest, mille peal moodustas poole kõrgusest liivast kehand. Liiva peal oli kividest kiht ning sellel oli säilinud söestunud palkide jäänuseid. Valli välisel küljel oli säilinud 1 m kõrgune kuivmüür ning siseküljel oli söestunud puidust konstruktsioonide jäänused. Puidust võetud ¹⁴C analüüsid andsid valli dateeringuks 6.–8. sajandi. Teises etapis on valli kindlustatud ning kaevatud 2 m laiune ja 1 m sügavune kraav. Sellel oli samuti puitehitiste põlemise jäljed. Valli alt tulid välja postiaugud, mis dateeriti sealt leitud söe põhjal I aastatuhande teise poolde eKr. Linnuseõuel olev kultuurkiht on õhuke ning sellest leiti käsitsi valmistatud keraamikat ja üks kerisahi või kolle. Tõnisson, E. 2008. Eesti muinaslinnad. – Muinasaja teadus, 20. Tartu Ülikool, Ajaloo ja Arheoloogia Instituut, Tartu - Tallinn. 228-229

Muististe tõlgenduslik lugu
I aastatuhande teisel poolel eKr oli linnuse tulevases kohas tõenäoliselt mingi ehitis, kuid sellele viitavad vaid mõned postiaugud. Tõnisson, E. 2008. Eesti muinaslinnad. – Muinasaja teadus, 20. Tartu Ülikool, Ajaloo ja Arheoloogia Instituut, Tartu - Tallinn. 228-229 Pada II vallis olev kuivmüüritis on ehitatud 6.–8. sajandil. Hilisema põlengu järel on valli kõrgendatud, milleks pinnas võeti valli eest ning sellega kaevati valli ette 1 m sügavune ja 2–2,5 m laiune kraav. Ka nendel kaitseehitistel on märke põlengust. Lähemad asulakohad on samaaegsed Pada II linnusega ning nendes (mka nr 10802 ja nr 10801) olevad leiud viitavad asustuse lõpule seoses 11. sajandil toimunud põlenguga. Tõenäoliselt sama katastroofi järel ei taastatud ka Pada II linnust. Tamla, T. 1996. Virumaa muinasaeg – Virumaa: koguteos. Saaber, K., ed). 230-231

Vaata ka
 Pada I linnus
 Pada asulakoht

Viited

Välislingid

Kategooria:Eesti muinaslinnused
Kategooria:Viru-Nigula vald