Ērmaņi mõis

Ērmaņi mõis (saksa keeles Knöringsfeld, varem Hermannshof, läti keeles Ērmaņu muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Aluliina kihelkonnas. Praeguse haldusjaotuse järgi asub Lätis Alūksne piirkonnas Maliena vallas.

Ajalugu
Ērmaņi mõisat on esmamainitud XVII sajandil. Algselt oli tegu riigimõisaga. Tegemist on osaga valdusest, mille keisrinna Jelizaveta Petrovna aastal 1753 koos teiste ümbruskonna mõisadegaoma kantslerile krahv Mihhail Vorontsovile kinkis.  Too sinna aga kunagi elama ei asunud, ja nii müüs ta mõisa juba 1744. aastal Otto Hermann von Vietinghoff-Scheelile. Temalt päris selle tema poeg, salanõunik Burchard Cristoph von Vietinghoff, kes valduse tükikaupa ära müüs, jättes Aluliina kihelkonnast endale vaid linnusemõisa ja Kalniena mõisa.Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836, lk 253-254. Aastal 1834 ostis Alexander Vietinghoff mõisa koos Mālupe mõisaga 73 400 rubla eest teistelt pärijatelt välja. Aastal 1872 ostis mõisa 210 000 rubla eest Clemens Wolff. Toona oli sisuliselt tegemist Aluliina mõisa kõrvalmõisaga. 1872. aastal (teistel andmetel 1874) ostis mõisa  (ja ka Jaunanna ning Vecanna mõisad) 377 000 rula eest Constantin von Knorring.Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 365-366. Toona kasutati mõisa kohta ka rööpnime Knöringsfeld. 1903. aastal ostsid mõisa Delwigid, nende kätte jäi see kuni võõrandamiseni.

Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli Aluliina mõisa ja selle kõrvalmõisade, sealhulgas ka Ērmaņi mõisa kogusuurus 1816. aastal 23 ja 5/8 adramaad, neile mõisatele allus 2011 mees- ja 2182 naishinge.Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 279.

Aastal 1823 oli Ērmaņi mõisa suurus 8 ja 9/10 adramaad. Aastal Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836, lk 253. Ka aastal 1832 oli mõisal 8 ja 9/10 adramaad maad, aastal 1881 oli adramaid 2 ja 19/80, lisaks allus mõisale 10 ja 25/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses.Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 364-365.

Agraarreformi ajal 1920. aastal kuulus Ērmaņi mõisale 314 hektarit maad.Latviešu konversācijas vārdnīcas XIII sējuma 25553-25554 slejas. Rīga: 1935.-1936.

Mõisaansambel
Mõisa klassitsistlik peahoone valmis 1823. aastal, mil mõis kuulus Christoph Burchard von Vietinghof-Scheelile. Peahoone on puidust, fassaadi ehib sammastega portikus, mille kohal on väike tornike. Pärast võõrandamist kuulus hoone Alfrēds Prauliņšile, Nõukogude ajal hoone riigistati. Algul asus hoones meierei, hiljem rajati sinna aga korterid. Häärber on arhitektuurimälestisena riikliku kaitse all.

Mõisa juures kasvab looduskaitsealune Ērmaņi tamm.Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS

Karjamõisad
1816. aastal allus mõisale üks karjamõis: Ponkull.

Viited

Kirjandus
Sakk, Ivar. Läti mõisad. Reisijuht. Tallinn: EVG Print, 2006. Lk 104.

 Välislingid 
Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (läti keeles)

Kategooria:Aluliina kihelkond
Kategooria:Alūksne piirkonna mõisad
Kategooria:Vidzeme
Kategooria:Vietinghoffide mõisad