Otteni vesiveski

pisi|Otteni vesiveski veekanal
Otteni vesiveski ehk Valgesoo vesiveski on endine vesiveski Võrumaal Ahja jõel. Nüüdse haldusjaotuse järgi jäävad endise vesiveski hoonete jäänused Põlvamaa Põlva valla Valgesoo küla maadele, ent kuivõrd küla piir kulgeb mööda Ahja jõe telge, siis idapoolne osa veskisillast jääb Taevaskoja küla maadele.

Valgesoo veskit on esmamainitud 1582. aastal.Heino Raieste. Taevaskoja. Tallinn. Eesti Raamat, 1981 Tänaseni osaliselt säilinud veski kompleks rajati 19. sajandi teisel poolel.

Veskihoone oli maakivist vundamendiga laastukattega viilkatusega palkhoone. Jõuallikaks oli esialgu vesiratas, hiljem kaks turbiini. Veskis jahvatati jahu, lisaks oli veskis saeraam, kreissaag, rauatreipink, höövelmasin, laastu- ja sindlimasin, lina rabamise ja kupardamise seadmed. Veel 1980. aastateni oli säilinud jahuveski hoone ja sellega kokku ehitatud elumaja-taluhäärber, saekaatri osa oli hävinud varem.ENSV Ministrite Nõukogu Riiklik Ehituskomitee. Kultuurimälestiste riiklik projekteerimise instituut. Eesti vesiveskite inventeerimine. Põlva rajoon. Valgesoo vesiveski

1930. aastatest kuni Saesaare hüdroelektrijaama valmimiseni (1952) oli Otteni vesiveski turbiiniga ühendatud mõnekilovatise võimsusega elektrigeneraator, mis andis elektrit Valgesoo külale ja koolimajale. Veski lõpetas tegevuse 1960. aastatel. Otteni vesiveski-elamu hävis 2000. aastate alguses.

Veskisilla, mis töötas ka veski paisuna, lasi ehitada veski omanik Jaan Otten (sündinud 28. oktoobril 1847 Vastse-Antslas) 1916. aastal Tartu kivisilla eeskujul. 1930. aastatel oli veski Jaan Otteni poja Richard Otteni omanduses.Suveteatrimaja Taevaskotta.  Postimees, 05.01.1932, nr. 3, lk. 5

Otteni vesiveski pais, veekanal sillaga, ait ja kuivati on ehitismälestistena kantud kultuurimälestiste riiklikku registrisse. Vesiveski-elamu oli samuti 1999. aastal võetud ehitismälestisena kaitse alla, kuid arvati hävimise tõttu 2009. aastal kultuurimälestiste registrist välja.Jänes võttis 15 kultuurimälestist kaitse alt välja. BNSi uudis. Postimees, 12.07.2009

Vesiveski pais on ehitatud maakivist, sellel on kaks suurt valatud betoonist kaarava, mis olid väravatega suletavad.Kultuurimälestiste riiklik register. Mälestis nr 23801 Otteni vesiveski pais

Maakividest ehitatud veekanal sillaga on säilinud vaid osaliselt.Kultuurimälestiste riiklik register. Mälestis nr 23800 Otteni vesiveski veekanal sillaga
Otteni veski aidast on säilinud punasest tellisest võlvidega kelder.Kultuurimälestiste riiklik register. Mälestis nr 23802 Otteni vesiveski ait Puitpalkidest viilkatusega ait oli säilinud veel 1999. aastal, kuid on nüüdseks hävinud.
Otteni veski kuivati (ehitatud 1920. aastal) on historitsistlik maakiviehitis, mis on ehitatud ürgoru nõlvale.Kultuurimälestiste riiklik register. Mälestis nr 23803 Otteni vesiveski kuivati Kuivati hoones asub nüüd RMK Otteni metsamaja.RMK Otteni metsamaja

Otteni veskisild on tuntud mängufilmi "Viimne reliikvia" võttepaigana. See on koht, kus Siim tõkestab sillapuuga ratsanikest jälitajate tee ja üks jälitajate hobustest kukub jõkke.

Otteni veskisild on Ahja jõe ürgoru maastikukaitseala piiriks.

Viited

 Välislingid 
Otteni vesiveski hoonete fotod Jaan Vali fotokogus
 Hans Väre. Vana veskikoha ümber hiilib mineviku varje. Sakala, 07.02.2013

Kategooria:Põlva vald
Kategooria:Põlva maakonna kultuurimälestised
Kategooria:Eesti veskid