Uniaadikirik

Uniaadikirik on ajalooline roomakatoliku kirikuga ühinenud õigeusu traditsioone jälgiv kirik, mis tegutses Poola-Leedu idaaladel. Uniaadikirik tunnistas paavsti kirikupeana, kuid jumalateenistusi pidas Bütsantsi liturgilist traditsiooni järgides.

Uniaadikirik loodi 1596. aastal Bresti uniooniga, peatselt peale Leedu suurvürstiriigi liitmist Poola kuningriigiga. See ühendas praeguse (Lääne- ja Kesk-)Ukraina ning Valgevene aladel elavaid idakristlasi, kelleks peamiselt olid ruteeni keelt rääkivaid idaslaavlased. Užgorodi uniooniga 1646. aastal algatati ka Taga-Karpaatia idaslaavlaste lülitamine uniaadikirikusse.

18. sajandi viimaseks aastakümneks oli 80% Valgevene elanikkonnast uniaadikiriku koguduse liikmed, samuti olid 1910. aastal ligi pooled Galiitsia ja Lodomeeria elanikud uniaadikiriku liikmed. Uniaadikirik lõpetas suuresti tegevuse pärast Poola-Leedu jagamisi, sest Venemaa Keisririigi võimu alla jäänud aladel lõpetati uniaadikiriku tegevus ja selle liikmed loeti Vene õigeusu kiriku koosseisu. Uniaadikirik jätkas tegevust Austria Keisririigi koosseisu jäänud Galiitsias, kuid teise maailmasõja järel allutati ka Galiitsias tegutsenud uniaadikirik Moskva patriarhile.

1946. aastal suletud kirik tegutses Nõukogude ajal varjatult edasi ja pärast Nõukogude Liidu lagunemist on uniaadikiriku järglastena tegutsemas Ukraina Kreekakatoliku Kirik ja Valgevene Kreekakatoliku Kirik.

Uniaadikiriku nimi tuleneb poola keelest − unia − ja võeti kasutusele varsti pärast Bresti uniooni selle vastaste poolt. Õigeusu kirik on uniaatide tegevust näinud õigeusust loobumisena ja sageli uniaatidesse suhtunud halvustavalt. Algselt oli termin uniaadikirik halvustava tähendusega, kuid paljud uniaadi kogudused võtsid nime omaks.

 Vaata ka 
 Ruteenia Kreekakatoliku Kirik
 Uniatism

 Viited 

Kategooria:Katoliiklus
Kategooria:Ukraina religioon
Kategooria:Valgevene ajalugu