Ruhja kihelkond

Ruhja kihelkond ehk Rūjiena kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Rujen, läti keeles Rūjienas draudzes novads) oli haldusüksus Rootsi-aegsel Pärnumaal ja Liivimaa kubermangus Volmari kreisis kuni 1889. aastani.

 Ajalugu 
pisi|Ruhja kihelkond Ludwig August Mellini "Liivimaa atlases (1798)

Ruhjasse ehitati kihelkonnakirik ilmselt ajavahemikul 1256−1261. Liivi sõjas põletati see 1560. aastal maha, kuid taastati 1688. aastal.

Eduard Heinrich von Buschi andmetel oli Ruhja kihekonnas üks kihelkonnakool, kus oli 107 õpilast, kahes vallakoolis oli 58 õpilast.Materialien zur Geschichte und Statistik des Kirchen- und Schulwesens der evang.-Luther Gemeinden in Rußland : Ges. u. hrsg. von E.H. Busch. Mit 2 Kart. in Farbendruck, E.H Busch lk 519.

Ruhja kihelkond jagunes 1889. aastal kaheks: Põhja-Ruhja kihelkonnaks ja Lõuna-Ruhja kihelkonnaks. Mõlema haldusüksuse keskuseks jäi Ruhja kirik, kuid kogudustel olid erinevad pastorid.Baltisches historisches Ortslexikon. Teil II. Lettland (Südlivland und Kurland). − Quellen und Studien zur baltischen Geschichte. Köln-Wien: Böhlau Verlag, 1990, lk 527-528. Patronaadiõigus kuulus riigile, pastori valis ametisse kirikukonvent ja kindralkuberner kinnitas selle.
 Kihelkonna mõisad 
 Araksti mõis
 Dīķeri mõis
 Endzele mõis
 Eriņi mõis
 Jaunmuiža mõis
 Jeri mõis
 Jurata mõis
 Ķoņi mõis
 Kürble mõis
 Laatre mõis
 Lode mõis
 Mišleri mõis
 Nausküla mõis
 Nurmi mõis
 Oleri mõis
 Paipe mõis
 Ruhja mõis
Ruhja Suuremõisa mõis
 Streidase mõis
 Tēdiņi mõis
 Ternēja mõis
 Virķēne mõis
 Ööbiku mõis jt

 Vaata ka 
 Lõuna-Ruhja kihelkond
 Põhja-Ruhja kihelkond

 Viited 

 Kirjandus 
 Baltisches historisches Ortslexikon. Teil II. Lettland (Südlivland und Kurland). − Quellen und Studien zur baltischen Geschichte. Köln-Wien: Böhlau Verlag, 1990. Lk 527-528.
 Bienenstamm, Herbord Carl Friedrich von. Geographischer Abriß der drei deutschen Ostsee-Provinzen Rußlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: bei Deubner, 1826. Lk 242–243 .
 Büsching, Anton Friedrich. Magazin für die neue Historie und Geographie: IX. Land-rolle des Herzogthums Liefland vom Jahr 1765. Halle: Johann Jacob Curt, 1773. Lk 372–373 .
 Hagemeister, Heinrich von. Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen, 1836. Lk 122–132 .
 Hupel, August Wilhelm. Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland. Dritter und letzter Band. Riga: zu finden bey Johann Friedrich Hartknoch, 1782. Lk 128-132 .

Kategooria:Läti kihelkonnad