Salatsi kihelkond

Salatsi kihelkondEesti Keele Instituudi kohanimeandmebaas (KNAB), Eesti Keele Instituut (vaadatud 19.06.2014). ehk Salacgrīva kihelkond (ka Salaca kihelkond, saksa keeles Kirchspiel Salis, läti keeles Salacgrīvas draudzes novads, ka Salacas draudzes novads) oli haldusüksus Rootsi aegsel Pärnumaal ja Liivimaa kubermangu Volmari kreisis.Materialen zur Kirchengechichte, E. H. von Busch, lk 523.

Ajalugu
Kihelkonna eelkäijaks võib pidada Metsepole kihelkonda, kuhu esitati aastal 1205 esimene kirik. Aastal 1226 rajati selle juurde Salatsi piiskopilinnus. Salatsi kihelkonda mainitakse siiski alles aastal 1512 ja kihelkondade ametlikku loetellu lisandus see 1555. aastal. Patronaadiõigus kuulus Uue-Salatsi ja Vana-Salatsi rüütlimõisate omanikele, kaaspatrooniks oli Ķirbiži mõisa omanik.
pisi|püsti|Salatsi kihelkond Ludwig August Mellini "Liivimaa atlases" (1798)

Eduard Heinrich von Buschi andmetel oli Salatsi kihekonnas üks kihelkonnakool, kus oli 29 õpilast, vallakoolis oli 9 õpilast.Materialien zur Geschichte und Statistik des Kirchen- und Schulwesens der evang.-Luther Gemeinden in Rußland : Ges. u. hrsg. von E.H. Busch. Mit 2 Kart. in Farbendruck, E.H Busch lk 523.

Salatsi kihelkonna mõisad
Heinaste ehk Ainaži (Haunasch) rüütlimõis
Ķirbiži, varem Vitrupe (Kürbis, varem Wittersbeck) rüütlimõis
Kliķi (Kusemannshof, ka Kliechenhof ja die lebendige See) endine rüütlimõis, hiljem Vana-Salatsi kõrvalmõis
Salatsi ehk Salacgrīva, ka Salaca (Pastorat Salis) kirikumõis
Zonepe (Sohnep, varem Fersenhof) poolmõis, eraldati Vana-Salatsi mõisast
Uue-Salatsi ehk Svētciemzi, ka Jaunsalaca (Neu-Salis) rüütlimõis
Vana-Salatsi ehk Vecsalaca (Alt-Salis) rüütlimõis
Vīskalni (Wihskaln) poolmõis, eraldati Vana-Salatsi mõisastUustalu, Märt. Poolmõisatest ja nende omanikest Eesti- ja Liivimaal. – Õpetatud Eesti Seltsi aastaraamat 2010. Tartu: 2011, lk 111–143.

 Vaata ka 
Heinaste merekool
Koiva liivlased

Viited

Kirjandus
Bienenstamm, Herbord Carl Friedrich von. Geographischer Abriß der drei deutschen Ostsee-Provinzen Rußlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: bei Deubner, 1826. Lk 247 .
Büsching, Anton Friedrich. Magazin für die neue Historie und Geographie: IX. Land-rolle des Herzogthums Liefland vom Jahr 1765. Halle: Johann Jacob Curt, 1773. Lk 370 .
Hagemeister, Heinrich von. Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen, 1836. Lk 174-6 .
Hupel, August Wilhelm. Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland. Dritter und letzter Band. Riga: zu finden bey Johann Friedrich Hartknoch, 1782. Lk 105-6 .
Richter, Adolf. Baltische Verkehrs- und Adressbücher. Bd I. Livland. Riga, 1909.

Kategooria:Läti kihelkonnad