Uimastitarvitamise vähendamise poliitika valge raamat

Uimastitarvitamise vähendamise poliitika valge raamat valmis uimastiennetuse valitsuskomisjoni tellimusel 2014. aasta alguses. See dokument on aluseks tegevussuundadele uimastite kättesaadavuse piiramisel, tarvitamise vältimisel ja sõltlaste ravimisel.

Dokument paneb paika Eesti uimastipoliitika kolm peamist suunda: kättesaadavuse vähendamine, tarvitamise alustamise ennetamine ning sõltlaste abistamine.

 Uimastite kättesaadavuse vähendamine 

Uimastite pakkumise vähendamise all mõistab valge raamat uimastituru tõkestamist ja organiseeritud kuritegevuse vähendamist. Uimastite kättesaadavust piiratakse õigusaktidega, keelates või reglementeerides psühhotroopsete ainete kasutamist ja käitlemist, ning tugeva järelevalve kaudu, mis peab piirama narkootiliste ja psühhotroopsete ainete illegaalset ringlemist mustal turul.

Valge raamat rõhutab ka vajadust kiiremini seadusandlikult reageerida uutele uimastitele, mida viimastel aastatel on pidevalt turule tulnud, ning vajadust paremini kontrollida sõltuvusohtlike ravimite sattumist mustale turule.

 Tarvitamise alustamise ennetamine 

Ennetamismeetmed on peamiselt suunatud noortele eesmärgiga ära hoida varajast tarvitama asumist. Rõhk on suunatud teavitamisele, märkamisele, sekkumisele ning ametkondade, asutuste ja lapsevanemate koostööle.

 Sõltlaste abistamine 

Kahjude vähendamise süsteemi peamiseks eesmärgiks nimetab "Valge raamat" nakkushaiguste leviku piiramist süstivate sõltlaste hulgas ning surmaga lõppevate üledooside vähendamist. Eraldi rõhutab dokument vajadust opioidide vastumürgi naloksooni kättesaadavaks tegemise järele. Lisaks süstaldele ja nõeltele nähakse vajadust ka muude süstimistarvikute (vatt, filter, vedelik, kuumutusnõu) paremaks kättesaadavuseks ja nende steriilsuse tagamiseks.

Sõltuvusravi osas on võetud suund vabatahtlikule ja tõenduspõhisele abistamisele, mille eesmärgiks on uimastivaba elu ning isiku integreerimine töövõimelisena ühiskonda. Siiski on eraldi välja toodud sõltuvusravi kui alternatiivkaristus:

"Tuleb tagada toimiv sõltuvusravi ja taastusabi süsteem süüdimõistetud uimastiprobleemidega isikutele, kelle vangistus on asendatud ravi või rehabilitatsiooniga. Alternatiivkaristuse võimaldamine ja soodustamine on oluline meede kinnipeetavate arvu vähendamiseks."

Teistes riikides sarnase meetme rakendamine on oluliselt moonutanud sõltuvusstatistikat, kuna inimesed kalduvad vanglakaristusele eelistama sõltuvusravi ka juhul, kui neil tegelikult haiguslikku uimastisõltuvust pole, mis jätab statistikas eksliku mulje, nagu põhjustaksid mõned ained tegelikult oluliselt suuremat ja ohtlikumat sõltuvust.http://www.drugwardistortions.org/distortion14.htm

Sotsialiseerimisteenuste süsteemi raames soovitab valge raamat haridusvõimaluste, majutusvõimaluste ning tööturule sisenemise võimaluste pakkumist.

 Eesmärgid aastaks 2018 

+ Tulemusnäitaja  Oodatav tulemus aastaks 2018  Baastase Uimastite üledoosist tingitud surmade arv väheneb. (RTA indikaator)  Uimastite üledoosist tingitud surmajuhtumite arv aastas ei ole suurem kui 80. (RTA) (allikas: TAI surmapõhjuste register)  2012. aastal oli 170 uimastite üledoosist tingitud surmajuhtumit (TAI 2013). 2015. aastaks väheneb elu jooksul uimasteid tarvitanud 15–16-aastaste osakaal (RTA indikaator). Väheneb ka 15–16-aastaste viimase 12 kuu kanepi tarvitamine.  Elu jooksul uimasteid tarvitanud 15–16-aastaste osakaal on 24% (RTA) (ESPAD). Viimase 12 kuu jooksul on 10% 15–16-aastastest kanepit tarvitanud.  2011. aasta ESPAD-ile tuginedes oli 15–16-aastaste kooliõpilaste seas elu jooksul uimasteid tarvitanuid 32%. 2011. aasta ESPAD-i uuringu andmetel oli 17% Eesti 15–16-aastastest kooliõpilastest viimase 12 kuu jooksul kanepit tarvitanud. Iga aastaga väheneb kahe protsendi võrra viimase 12 kuu jooksul uimasteid tarvitanud täiskasvanud elanike (18–74-aastased) osakaal.  Baastasemest madalam  Baastase tuleb 2014. aasta alguses PPA täiskasvanute riskikäitumise teadlikkuse uuringust. Iga aastaga väheneb kahe protsendi võrra elu jooksul uimasteid tarvitanud alaealiste (7–17-aastased) osakaal.  Elu jooksul uimasteid tarvitanud alaealiste (7–17-aastased) osakaal on baastasemest madalam.  Baastase tuleb 2014. aasta alguses PPA alaealiste riskikäitumise teadlikkuse uuringust.

Viited

Kategooria:Eesti sotsiaalpoliitika
Kategooria:Eesti dokumendid