Constantinus Suure usupoliitika

pisi

Constantinus Suure usupoliitika alustalasid oli, et tema valitsemise ajal tunnistati ristiusk seaduslikuks usundiks ning hiljem muutus see riigiusundiks.

Kristlusse pöördumine
312. aastal sai legendi kohaselt Vana-Rooma keiser Constantinus enne 28. oktoobril toimunud Mulviuse silla lahingut kogemuse, kus ta nägi taevas päikesevalgusest moodustunud X (hii) P (roo) sümbolit, mida hiljem nimetati Kristuse monogrammiks, sest X ja P on ka esimesed tähed nimes Khristos. Ta olevat kuulnud sõnu In hoc signo vinces ("selle (märgi) all võida!").Saard, Riho. Kristluse ajalugu selle algusest tänapäevani. Tallinn, 2013, lk 73. Constantinus käskis oma sõduritel selle kristliku sümboli oma kilpidele panna ning lahing võideti. Briti ajaloolane Adrian Goldsworthy on pidanud seda tõestisündinud looksGoldsworthy, Adrian, lk 182., kuid Saksa ajaloolase Hartwin Brandti andmetel koostati see lugu pärast lahingut. Lisaks sellele pidas ta võimatuks, et Constantinus oleks oskusliku võimupoliitikuna käskinud valdavalt paganatest koosnevatel vägedel oma kilpidele kristliku sümboli panna ning selle all lahingusse minna. Samas võis ta pärast seda olla tänulik kristlikule jumalale, kes erines Maxentiuse paganlikest jumalatest.Kaiser Konstantin, der brutale Machtpolitiker. Intervjuu Hartwin Brandtiga. – Die Welt, 03.01.12 Pärast Mulviuse silla lahingut hakkas ta soosima kristlust, kuid samas ei öelnud ta avalikult lahti Sol Invictuse austamisest.Treadgold, Warren. A Concise History of Byzantium. New York, 2001, lk 19. Pärast lahingut Rooma linna oma vägedega sissemarssimist ei läinud ta Kapitooliumi mäele, et tuua traditsiooniline ohver peajumal Jupiterile.Lane Fox, Robin, lk 620–621. 314. aastal teatas ta Arles'i kirikukogule, et ta pöördus (converti) lahingu päeval kristlusse.

Usupoliitika 312–324
Arheoloogilised leiud näitavad, et 312. aastal alustas ta Roomas Lateraani basiilika ehitust, seda tehti riikliku toetusega. 312. aasta lõpus andis ta Põhja-Aafrika kirikule raha kristliku elu arendamiseks. 313. aastast rõhutas ta avalikult, et ta on "jumala teener", kes peab tagama ühtsuse oma kristlastest alamate seas.Lane Fox, Robin, lk 625. 313. aastal kuulutas ta Milano ediktiga kristluse Rooma riigis lubatud religiooniks.Vt nt Milano edikt. – Fordham University. https://web.archive.org/web/20120529073315/http://www.fordham.edu/halsall/source/edict-milan.asp (04.01.2014) H. G. Wellsi arvates mõistis ta, et kristlus oli ühendav jõud, mis pakkus moraalset solidaarsust riigis, kus oli palju kitsarinnalisi vaateid ja omakasupüüdlikkust.Wells, H. George. The Outline of History, lk 545. 315. aastast pärit hõberahadele lasi ta vermida paganlike sümbolite kõrval ka hii-roo monogrammi, mida kristlased on pidanud kindlaks tunnistuseks sellest, et Constantinus oli juba siis kristlane, kuid see võis olla soov näidata, et Jeesus on Rooma uus võidujumalus. 318. aastast pärinevas keiserlikus kirjas keelustas ta teatavad maagia vormid, mille puhul eristas ta "halba" ja "head maagiat", millest esimese eesmärk oli vandenõu inimelude vastu ning teise puhul kaitsta põllumajanduses saaki. 312.–324. aastast ei ole teada, et ta oleks algatanud traditsiooniliste usundite järgijate õiguste piiramist. Selle põhjuseks on peetud poliitilist pragmaatilisust.Lee, A.D. Traditional religions. – Lenski, Noel ed. The Cambridge companion to the Age of Constantine. Cambridge, 2012, lk 172. 321. aastal kehtestas ta seadusega kohtutele ja äridele pühapäeva töövaba päevana, kuid maapiirkondades võis sel päeval töötada.Seadus 65: Elpidiusele. – Works of Constantine, Fourth Century Christianity. http://www.fourthcentury.com/works-of-constantine/ (01.02.2014) 323. aastast pääsesid kristlased riigi kõrgematele tsiviilametikohtadele.Saard, Riho, lk 75.

 Vaata ka 
 Labarum

Viited

Kategooria:Vana-Rooma
Kategooria:Religioon