Prantsuse teine keisririik

Prantsuse teine keisririik (prantsuse keeles Second Empire) oli Napoléon III imperialistlik režiim aastatel 1852–1870. See järgnes Prantsuse teisele vabariigile ja eelnes kolmandale vabariigile. 

2. detsembril 1851 korraldas vabariigi presidendiks valitud Louis-Napoléon Bonaparte riigipöörde, millega saatis laiali rahvusassamblee ja sai Prantsusmaa ainuvalitsejaks. 
Keisririigi lõpp
Preisimaa tugevnemine 1860. aastatel põhjustas Prantsuse rahvusassamblees palju ärevust, mis kulmineerus kriisiga 1870. aasta juulis. 15. juulil kuulutas Émile Ollivier' valitsus Preisimaale sõja, kuna Hohenzollernite dünastia kandideeris Hispaania troonile. Viimane oli ettekääne, et püüda peatada Preisimaa ulatuslikku laienemist Euroopas. 1870. aasta juulis ja augustis kaotas Prantsuse keiserlik armee ühe lahingu teise järel ning sai Sedani lahingus lõplikult lüüa. Prantsuse armee ja Napoleon III alistusid preislastele 2. septembril. Uudised Sedani lahingust jõudsid Pariisi 4. septembril ning sama päeva pärastlõunal moodustas Pariisi saadikutekoda uue valitsuse. 

Vabariiklane Léon Gambetta kuulutas Pariisi raekojas teise keisririigi lõppu ja kolmanda vabariigi asutamist.

Vaata ka
Prantsuse-Preisi sõda
Teise keisririigi stiil

Kategooria:19. sajand Prantsusmaal

Kategooria:Prantsusmaa ajaloolised riigid
Kategooria:Euroopa uusaja riigid