Tirza mõis

Tirza mõis (saksa keeles Schloß Tirsen-Windetz, läti keeles Tirzas muiža) oli rüütlimõis (fideikomiss) Liivimaal Valga kreisis Tirza kihelkonnas. Praegu asub Lätis Gulbene piirkonnas Tirza vallas Tirzas. 

Ajalugu

Esimest korda mainitud 15. sajandil, mil mõis kuulus Tiesenhausenitele. 1628 annetas Rootsi kuningas Gustav II Adolf Tirza suurtükiväekapten Adam von Feilitzile (Foelix), keda mainiti omanikuna ka 1638 aasta revisjoniaktis. 1674 oli mõisa omanik kapteni lesk Sophia Tiesenhausen, ent 1680 oli omandiõigus võlanõude tõttu läinud Heinrich Hennebergerile, kellelt see reduktsiooniga riigile võeti.

1723 tagastati valdus Carl Gustav von Feilitzile, kes selle assessor Franz Beckerile müüs. 1747 pärandas viimane selle kohtunik parun Budberg zu Treydenile, kelle poeg müüs mõisa omakorda 1784 brigadir Carl Ernst von Ceumernile.Hagemeisters Geschichte, lk 243

Aastal 1810 päris mõisa tolle poeg Carl von Ceumern, kes suri aastal 1860. Gustav Woldemar Erich Ceumern ostis siis mõisa 100 000 rubla eest teistelt pärijatelt välja.Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 412-413

Aastal 1905 lasti Tirza mõisas maha 11 revolutsioonis osalenut.

Mõisaansambel
Vanast kindlustatud mõisast on järgi vaid üksikud müürijupid. Uus peahoone ehitati 18. sajandil. Säilinud on veel mitmed 19. sajandil ehitatud kõrvalhooned. Mõisakompleksi juurde kuulub ka kabel aastast 1781 luteri kiriku juures. Tirza mõisaansambelTirzas muižas apbūve (sealhulgas tall-elumaja) on muinsusmälestisena kohaliku kaitse all.Stallis ar dzīvokli

Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 13 ja 1/4 adramaad, sellele allus 563 mees- ja 626 naishinge.Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 276. 

1640. aastal oli mõisa suurus 12 adramaad, 1688. aastal 12 ja 1/2 adramaad. 1734. aastal kulus mõisale 11 ja 1/4 adramaad. 1757. aastal oli mõisa suurus 13 ja 1/4 adramaad, 1823. aastal 16 ja 13/20 adramaad.Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836, lk 242. Ka aastal 1832 oli adramaid 16 ja 13/20, aastal 1881 oli neid 8 ja 43/80, lisaks allus mõisale 17 ja 19/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses.Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 412.

Agraarreformi ajal aastal 1920 kuulus mõisale 1664 ha maad.Latviešu konversācijas vārdnīcas XXI. sējuma 42 987-42 990 slejas. Rīga: 1940.

Karjamõisad

Aastal 1816 kuulus mõisale viis karjamõisa: Neu-Tirsen, Dorotheenwunsch (hiljem Dorotheenhof), Indrahn, Stekken ja Urrext (hiljem Urreikst).

Viited

 Välislingid 
Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (läti keeles)

Kategooria:Gulbene piirkonna mõisad
Kategooria:Vidzeme
Kategooria:Tirza kihelkond
Kategooria:Budbergide mõisad
Kategooria:Tiesenhausenite mõisad