Kommunikatiivne keeleõpe

Kommunikatiivne keeleõpe on meetod, mis võeti maailmas laialdaselt kasutusele 1960. aastatel. Selle kasutamise peamiseks eesmärgiks on suhtluspädevuse saavutamine. Kommunikatiivse keeleõppe kaudu arendatakse võrdselt kõiki keele osaoskusi – nii lugemis-, kuulamis-, kirjutamis- kui ka kõnelemisoskust.Krall, I., Sõrmus, E., Toomsalu, M. 1997. Kommunikatiivse keeleõppe lühikursus. Tallinn. 

Kommunikatiivse keeleõppe metoodikas on väga tähtis kasutada niisuguseid materjale ja ülesandeid, millega õppijad puutuvad kokku igapäevaelus.Saarsoo, K., Sõrmus, E. 2008. Kuidas õpetada erialakeelt. Metoodika käsiraamat. Tallinn.

 Kommunikatiivse õppe tunnused 
Kommunikatiivse õppe viis põhijoont:

1) peamine rõhuasetus on interaktiivsel õppimisel ja õpitava keele kasutamisel;

2) õpetuses kasutatakse autentseid tekste;

3) õppija tähelepanu juhitakse mitte ainult keelele, vaid ka õppimisele kui protsessile;

4) keeleõppe rikastamiseks kasutatakse õppija isiklikke kogemusi;

5) õpitut püütakse seostada keele kasutamisega ka väljaspool keeletundi.Brown, D. H. 1994. Teaching by Principles. An Interactive Approach to Language Pedagogy. Prentice Hall Regents.

 Vaata ka 
Kommunikatsioon
Keeleõpe
Metoodika

 Viited 

Kategooria:Keeleteadus
Kategooria:Haridus