Sotho keel

Sotho keel ehk lõunasotho ehk suuto keel on Nigeri-Kongo hõimkonna Bantu keelte S-rühma Lõuna-Bantu, Sotho-Tswana keelte hulka kuuluv keel. Sotho keelt räägitakse põhiliselt Lõuna-Aafrika Vabariigis, kus see kuulub 11 riigikeele hulka, ja Lesothos, kus ta on inglise keele kõrval teine riigikeel. Kõneldakse ka Botswanas ja Svaasimaal. 

Dialekte on kaks – Põhja-Sotho ja Tswana –, aga üldiselt peetakse neid eraldi keelteks. Lesothos on kõnelejaid 1 770 000, kokku on sotho keele kõnelejaid 6 024 000. 
Üldiseloomustus
Sotho keel on kirjutatud ladina tähestikus, aga seda kohandasid varajased prantsuse misjonärid, seega ei hääldu kõik tähed samamoodi kui näiteks eesti või inglise keeles.

Sotho keel on toonikeel, milles kasutatakse kõrgeid ja madalaid toone, et rõhutada grammatilisi aspekte ja tähendusi – selline omadus on paljudel bantu keeltel. Lõuna-Aafrika ja Lesotho keel erinevad kirjas, kuid on kõnes samasugused.

 Arvsõnad 
Sotho keele arvsõnad ühest kümneni
 1 – nngwe
 2 – pedi
 3 – tharo
 4 – nne
 5 – hlano
 6 – tshelela
 7 – supa
 8 – robedi
 9 – robong
 10 – leshome
 Grammatika 
Siduvat sõna ke kasutatakse tihti lihtlausete moodustamisel selleks, et tunda ära lauses objekti või isikut. Mõnes raamatus on see kujul ké. Morfeem tähendab otsetõlkes 'see on'. Negatiivse lause saab siis, kui asendada ke sõnadega ha se.

 Ke mosadi. – See on naine.
 Ke banna. – Need on mehed.
 Ke tafole. – See on laud.
 Ha se ngwana. – See ei ole laps.
 Ha se buka. – See ei ole raamat.

Küsimusi saab moodustada sama konstruktsiooniga. Tuleks rõhutada viimast silpi, kõrgendada häält või siis lisada küsisõna ne.

 Ke mang? – Kes see on?

 Na ke titjhere? – Kas see on õpetaja?

Sõnade ja lausete ühendamisel saab kasutada järgmisi liitsõnu:

 ja (sõnade vahel) – le

 ja (lausete vahel) – mme

 sest – hobane

 aga – empa

 või – kapa

 kui – ha

 Ajavormid 
 Minevik 
Tavaliselt lisatakse mineviku moodustamiseks lausele ile, mis on pärast sidesõna ning millele lisandub veel abistav liide.

 Monna o ile a palama baesekele. – Mees sõitis rattaga.

 Täisminevik 
Et moodustada täisminevikku, lisatakse tegusõna lõppu kas -ile, -ele või -etse.

 Monna o kwetse monyako. – Mees on sulgenud ukse.

 Tegusõna eesti keeles  sotho keeles  tegusõna täisminevikus vastama  araba  arabile küsima  botsa  botsitse küpsetama  baka  bakile paluma  kopa  kopile
 Tulevik 
Tuleviku moodustamiseks lisatakse tegusõna ette tla.

 Hosane batho ba tla sebetse. – Inimesed töötavad homme.
 Mosadi ha a tlo hlatswa dijana. – Naine ei hakka nõusid pesema.

 Nimisõnad 
Sotho keeles, nagu ka paljudes teistes Aafrika keeltes, on nimisõnad jaotatud klassidesse. Nimisõna klassi teadmine on lause moodustamisel väga tähtis.
 Klass Eesliide  Sidesõna  Näide  Näide eesti keeles 1  mo- o mosadi naine 2  ba- ba basadi naised 1a  – o ntate isa 2a  bo- ba bontate isad 3  mo- o mose kleit 4  me- e mese kleidid 5  le- le leleme keel 6  ma- a maleme keeled 7  se- se sefate puu 8  di- di difate puud 9  – e ntja koer 10  di- di dintja koerad
Klassid 11, 12 ja 13 on põhiliselt kasutusel näiteks suulu ja koosa keeles.
 Klass  Eesliide  Sidesõna  Näide  Näide eesti keeles 14 bo- bo bohobe leib 15  ho- ho ho tsamaja kõndima 16  – ho fatshe all 17  ho- ho hodimo üleval 18  mo- o mose välismaal
Klasse 16, 17 ja 18 kutsutakse lokatiivseteks, sest need tähistavad tihti mingit asukohta.
 Tegusõnad 
Kui tegusõna on olevikus ja algses vormis, on lõpus alati -a.

 hülgama, maha jätma – ngala
 kaotama, tühistama – fedisa
 süüdistama – qosa
 imetlema – boha
 vaidlema – lwana
 saabuma – fihla
 küsima – botsa
 küpsetama – baka

 Lokatiiv 
Lokatiivi saab moodustada sotho keeles nii, kui lisada nimisõna lõppu -ng. Enamikku nimisõnu saab muuta lokatiiviks, kuid on ka erandeid. Kui nimisõna lõpus on -a, siis lisandub lõppu -eng, aga kui nimisõna lõpus on -e või -o, lisandub lihtsalt -ng. Kui lauses on ka isik, lisandub isiku ette sõna ho.

 Ke ya ho ntate. – Ma lähen isa juurde.
 Motswalle wa ka o tswile ho malome. – Minu sõber tuli onu juurest.

Sarnane sõnaga ho on ha, seda võib tõlgendada kui 'kellegi pool'.

 Ke ya ha ntate. – Ma lähen isa poole.
 Motswalle wa ka o tswile ha malome. – Mu sõber tuli enda onu poolt.

-ng ei lisandu kindlatele kohanimedele, tuule suundadele, aastaaegadele, kuude nimetustele ega näiteks sõnadele monyaku 'uks', kgotla 'kohus' ja lewatle 'ookean'.

 Tuule suunad: leboya 'põhi', botjhabela 'ida', bophirimela 'lääs' ja borwa 'lõuna'
 Aastaajad: lehlabula 'suvi', hwetla 'sügis', mariha 'talv' ja selemo 'kevad'

 Keelenäited 
Väljendeid sotho keeles nii Lõuna-Aafrika kui ka Lesotho ortograafias:
 Eesti keeles  Sotho (Lõuna-Aafrika)  Sotho (Lesotho) Tere!  Dumela Lumela Vabandust  Ntshwarele Ntsoarele Aitäh!  Ke a leboha Kea leboha Palju õnne!  Re a o lebohela Rea u lebohela Appi!  Thusa! Thusa! Ei  Tjhee E-e Jah  Ee E Palun  Ka kopo / Ako.../...hle Ka kopo / Ak'u .../... hle Mis kell on?  Ke nako mang? Ke nako mang? Mis sinu nimi on?  Lebitso la hao ke mang? Lebitso la hau u mang? Minu nimi on ...  Lebitso la ka ke ... Lebitso la ka ke ...
Vanemat meessoost isikut on viisakas kutsuda sõnaga ntate 'isa' ja vanemat naissoost isikut mme 'ema'. Kõnelejaga enam-vähem samas vanuses olevale meessoost isikule võib öelda aubuti 'vanem vend' ja naissoost isikule ausi 'vanem õde'. Väga vanade inimeste puhul tuleks kasutada ntatemoholo 'vanaisa' ja nkgono 'vanaema'. Sel viisil näidatakse välja austust. Vahel kasutatakse austuse näitamiseks ka mitmuse vormi.

Veel näiteid

 Ntja di loma katse. – Koer hammustas kassi.
 Ntate o a sebetsa. – Isa töötab.
 Mme o ya toropong. – Ema läheb linna.
 John o dula ka America. – John elab Ameerikas.
 John o dula faatshe. – John istub maas.
 Ntate o rekisa dieta. – Isa ostis saapad.

 Viited 

Kategooria:Bantu keeled