Madukael

Madukael (Anhinga) on madukaellaste sugukonda kuuluv lindude perekond. 

Madukaelad ujuvad ja sukelduvad väga hästi. Kui linnud ujuvad, võib vee peal näha üksnes nende pead ja küljelt küljele looklevat kaela.Loomade elu 6:64.

Klassifikatsioon

Madukaela perekonda klassifitseeritakse järgmised retsentsed liigid:

aafrika madukael Anhinga rufa Daudin, 1802. 
aasia madukael Anhinga melanogaster Pennant, 1769
ameerika madukael Anhinga anhinga  Linnaeus, 1766
austraalia madukael Anhinga novaehollandiae Gould, 1847

Morfoloogia
Madukaelad meenutavad välimuselt enim kormorane, kuid pea, noka, kaela ja tiibade kujult sarnanavad nad haigrutele.

Pea on väike ja pikk. Nokk on sirge ja terava otsaga, servad on sakilised. Kael on pikk ja peenike. Tiivad ja saba on pikad ja laiad. Sabasulgi on 12. Jalad on lühikesed.

Isaslinnu sulestik on peamiselt must või tumedat värvi, tiibadel on heledad triibud. Emased ja noorlinnud on tuhmimat tooni.

Sarnaselt kormoranidele, saavad ka madukaelte suled vees märjaks. See aitab neil sukelduda.

Elupaik
Madukaelad elavad Ameerikas, Aafrikas, Lõuna-Aasias, Uus-Guineal ja Austraalias troopilises ja lähistroopilises kliimavöötmes.

Tavaliselt elavad nad järvede ja aeglase vooluga jõgede ääres, padurates ja soodes, kuid ka lehtersuuete ja laguunide ääres ning mangroovsoodes.

Toitumine
Madukaelad toituvad peamiselt kaladest, kuid ka kahepaiksetest, roomajatest, putukatest, koorikloomadest, limustest ja kaanidest.

Pesitsemine
Madukaelad võivad pesitseda nii üksikult kui kolooniates koos kormoranide, haigrute, iibiste ja toonekurglastega. Pesa asub puu otsas või roostikus ning võib olla madalal vee kohal või kuue meetri kõrgusel. Emaslind ehitab pesa isase toodud okstest.

Kurnas on 2–6 helerohelist või -sinist muna. Kahe muna munemise vaheline aeg on 1–3 päeva. Mune hauvad mõlemad vanemad 25–30 päeva. Ameerika madukaela pojad saavad lennuvõimeliseks kuue nädala vanuselt, teistel liikidel kulub seitse nädalat.

 Viited 

Kategooria:Madukaellased