Kolõma jukagiiri keel

Lõunajukagiiri ehk kolõmajukagiiri ehk metsajukagiiri keel (jukagiiri odud-azū) on üks kahest elavast jukagiiri keelest, mida 2009. a kõneles veel kuni kümme inimest Venemaa Kaug-Idas Sahha Vabariigis Kolõma jõe allikat ümbritsevates metsades.

Lõunajukagiirid kui etnilise grupi esindajad elavad peamiselt Kolõma jõe ääres asuvas Nelemnoje külas, üksikuid leidub ka teistes külades nagu Zõrjanka ja Seimtšan.

 Kirjaviis 
 Kasetohukiri 
pisi|kasetohukiri: naine, mees ja laps
Jukagiiridel oma kirjakeelt ei olnud, küll aga oli metsajukagiiridel omapärane piltkiri, nn šanŋar šorile 'kasetohukiri', mida teistel siberi põlisrahvastel ei leidu. Piltkirja kasutasid nii jahimehed oma rännutee ja sealsete erinevate sündmuste ülesmärkamiseks kui ka tütarlapsed, kelle jaoks olid kasetohule noaga joonistatud tos-kirjad ainukeseks lubatud viisiks avaldada noormehele oma armastust.

Etnoloog Tugolukovi arvates võib kasetohukirja suhtuda isegi kui hieroglüüfkirja algetesse, millele viitab mõnede korduvate märkide stiliseerimine ja osaliselt ka abstraheerimine.

 Foneetika ja fonoloogia 
Jukagiiri keeles on kuus täishäälikut ehk vokaali:

/i/ /e/ /ö/ /u/ /o/ /a/

Vokaalid võivad olla kas lühikesed või pikad, pikad vokaalid märgitakse ladina tähestikul põhinevas transkriptsioonis horisontaalse kriipsuga: /ī/ /ē/ /ȫ/ /ū/ /ō/ /ā/
Hääldus sarnaneb väga eesti keele vokaalidega, erandiks on /e/, mis võib jukagiiri keeles tähistada ka avamata vokaali ehk vokaali, mis jääb eesti /e/ ja /ä/ vahele.

Pikad vokaalid /ē/, /ō/, /ȫ/ häälduvad mõnikord nagu langevad diftongid /ie/, /uo/, /uö/.

Nagu ka paljudes soome-ugri keeltes kehtib lõunajukagiiri keeles vokaalharmoonia.

Esinevad järgnevad kaashäälikud ehk konsonandid:

  labiaalsed e huulhäälikud  dentaalsed e hammashäälikud  alveolaarid e hambasombuhäälikud  palataliseeritud  velaarid e pehmesuulaehäälikud  uvulaarid e kurgunibuhäälikud plosiivid   p  t   d    k   g   afrikaadid     č/c   d'     frikatiivid e hõõrdhäälikud    š      ž  [ś]  h nasaalid e ninahäälikud  m  n   ń    lateraalid e külghäälikud   l    ĺ    tremulant e värihäälik   r      poolvokaal      j   

Palataliseeritud ś ei pärine palataliseerimata s-ist, mida lõunajukagiiri keeles üldse ei esine, vaid tuleneb häälikust č/c. Viimase hääldus võib jällegi palju varieeruda, sõltuvalt rääkija vanusest ja soost. Näiteks vanematel meestel esineb pigem č (nagu inglise ch sõnas 'chance'), naistel ja lastel aga kõlab see nagu c (nagu saksa z sõnas 'Zimmer').

Kui mitmesilbilise sõna tüves on vähemalt üks pikk silp ehk silp, mis lõpeb kas vokaali ja konsonandi või pika vokaaliga, on rõhk sõna viimasel pikal silbil.
Kui aga sõnas ei ole ühtegi pikka silpi, langeb rõhk alati viimasele silbile.

 Grammatika 
 Nimisõnad 
 Deklinatsioon 
Tegemist on väga sünteetilise ja aglutineeriva keelega, millel on palju sufikseid. Näiteks sõnas uonejebonzeŋolełŋi '(nad) olid ilmselt lapsega' on vaid uo 'laps' sõnatüveks; -ne, -je, -bon, -leł ja ŋi on aga kõik sufiksid.
Käändesüsteem koosneb üheksast käändest: Nominatiivist, predikatiivist, akusatiivist, daativist, komitatiivist, instrumentalist, lokatiivist, ablatiivist ja prolatiivist.

Käändelõpud on järgnevad:
  singular e ainsus  pluural e mitmus  pluural (e-tüvelised) nominatiiv  –  -pul  -pe predikatiiv  -lek ~ -(e)k  -p-lek ~ -pul-ek -pe-lek ~ -pe-k akusatiiv  -gele  -pul-gele  -pe-gele instrumental  -(l)e  -p-le  -pe-le daativ  -ŋin  -pul-ŋin  -pe-ŋin lokatiiv  -ge  -pul-ge  -pe-ge ablatiiv  -ge-t  -pul-ge-t  -pe-ge-t prolatiiv  -ge-n  -pul-ge-n  -pe-ge-n komitatiiv  -ńe  -pul-ńe  -pe-ńe
Järgnevas näitelauses on näha käändelõppude kasutamine mitmuse nominatiivis (köjpe-pul 'mees+PL') ja ainsuse instrumentalis (čūl-e 'liha+INSTR'):

Mit köjpepul čūle nugu-nunnu-ŋā

'meie mehed leidsid (alati) liha'

Grammatiline sugu ning artiklid puuduvad nagu eesti keeleski, ei ole ka konjunktsiooni ja/ning ega seda väljendavat grammatikat.

 Omastusliide 

Ainsuse ja mitmuse 3. isiku puhul kasutatakse ka possessiivsufiksit ehk omastusliidet -gi (nominatiivis, teistes käänetes -de-).

eśie 'isa'

eśie-gi 'tema/nende isa'

eśie-de-ŋin 'tema/nende isale' (datiiv)

eśie-de-ńe 'tema/nende isaga' (komitatiiv)

eśie-pe-gi 'nende isa(d)'

 Muud sufiksid 

Üheks sufiksiks on -n (-d), mille abil on võimalik moodustada atribuuti ja mis ka oma funktsiooni poolest meenutab soome -n-lõpulist genitiivi.

mēmē-n+gār

karu-ATTR+nahk

'karu nahk'

goj-n+numö

jumal-ATTR+maja

'kirik'

On olemas ka temporaalne sufiks -me, mille abil moodustatakse adverbe nagu näiteks čied'-me (talv-TMP 'talvel') ja emil-me (öö-TMP 'öösel'). 
Ka on võimalik moodustada vastandit eesti keele ilmaütlevale, kasutades selleks negatsiooni prefiksit el- ja sufiksit -čuön.

el+end'ōn+čuön

NEG+loom+NEG

'(ilma) loomata'

Omapärane on aga näiteks prospektiivne sufiks -mozū, mis näitab, et mingi asi saab tulevikus olema. Sellega on võimalik väljendada sõnu nagu pruut ja peigmees, mis on lõunajukagiiri keeles vastavalt terike+mozū (naine+PRSP) ja pulut+mozū (mees+PRSP).

 Konjugatsioon 

Nagu eesti keeleski eristatakse ainsuse ja mitmuse kolme pööret. Üheks erinevuseks on aga see, et lõunajukagiiri keeles on verbi pööramisel ainult kaks aega: minevik-olevik, mille vahe on vaid kontekstist näha, ja tulevik, mille tunnuseks on -t(e)-.
Pööramisel tehakse vahet transitiivsetel (sihilistel) ja intransitiivsetel (sihitutel) verbidel.

 Transitiivsed verbid 

Transitiivseks verbiks on näiteks juö- 'vaatama', mis pöördub järgnevalt:
  minevik-olevik  tulevik ainsuse 1. pööre (mina)  juö  juö-t ainsuse 2. pööre (sina)  juö-me-k  juö-te-me-k ainsuse 3. pööre (tema)  	juö-m  juö-te-m mitmuse 1. pööre (meie)  	juö-j  juö-te-j mitmuse 2. pööre (teie) juö-met  juö-te-met mitmuse 3. pööre (nemad)  juo-ŋā  juö-ŋi-te-m

 Intransitiivsed verbid 

Intransitiivne verb šohie- 'kaduma, ära eksima' pöördub:
  minevik-olevik  tulevik ainsuse 1. pööre (mina)  šohie-je  šohie-te-je ainsuse 2. pööre (sina)  šohie-je-k  šohie-te-je-k ainsuse 3. pööre (tema)  šohie-j  šohie-te-j mitmuse 1. pööre (meie)  šohie-je-l'i  šohie-te-je-l'i mitmuse 2. pööre (teie) šohie-je-met  šohie-te-je-met mitmuse 3. pööre (nemad)  šohie-ŋi  šohie-ŋi-te-j
Lõunajukagiiri keeles ei ole adjektiiv ehk omadussõna eraldi sõnaliigina. Iga intransitiivne verb ainsuse esimeses oleviku-mineviku pöördes võib täita atribuudi funktsiooni, kui ta seisab lauses nimisõna ees:

met ebibe-je 'ma (olen) must'

ebibeje har 'must nahk'

 Verb omama 
On oletatud, et nagu eesti keeleski ei olnud ka jukagiiri algkeeles olemas verbi omama. Et väljendada omamist, kasutati erinevaid muid konstruktsioone.

Oli võimalik näidata omamist verbi le- 'olema' ja lokatiivikäände abil.
Połundie terikedené leŋi. Titege aduo lei.

'Vanake elas naisega. Neil oli poiss/poeg.'

 Tit  -ge  aduo  le  -i nemad  käändelõpp (lokatiiv)  poiss, poeg  olema-tüvi  pöördelõpp (ainsuse 3. isik)

Teiseks moodustamisviisiks oli sufiks -ne, mis teeb noomenist verbi.
Jan marhile marhilnei.

'Kolm tütart oli (tal).'
 Jan marhil  -le  marhil  -ne-  i kolm  tütar  käändelõpp (akusatiiv)  tütar  sufiks  pöördelõpp (ainsuse 3. isik)
Omni numałe numanéŋi.

'Inimestel olid majad.'
 Omni numa  -łe  numa  -né-  ŋi inimesed  maja  käändelõpp (akusatiiv)  maja  sufiks  pöördelõpp (ainsuse 3. isik)
Esinevad ka laused, kus -ne sufiksi kasutamisel jäetakse akusatiivobjekt ära:

Jan marhilnei. Omni numanéŋi.
'Kolm tütart oli (tal). Inimestel olid majad.'

Lõunajukagiiri keeles on aga hilisemal ajal tekkinud ka transitiivne verb tüvega lí-, mis võib olla tulnud intransitiivsest olema-verbist tüvega le- ja mida kasutatakse omamise väljendamiseks.

Jan marhile lím.
'Kolm tütart oli tal.'
 Jan  marhil  -le  lí-  -m kolm  tütar  käändelõpp (akusatiiv)  omama-tüvi  pöördelõpp (ainsuse 3. isik)

 Keelenäited 
 Jukagiiri folkloor 
met haha ńīzīt pundogi.

anipe taśile nodope ńe eriś gudeŋi.

nodope pudet anipele joyotīla ajnuĺelŋa, anipe taŋ alyulaŋdet nodopele ajnuĺelŋa.

kingele ningeĺize ejutege tamunge ningej amunńej.

anilget amunza, mumuša, šukede, karaśke tittege ningej amunńeŋi jouyeptege.

nodopeget ningej joyotīk naśeyedajlol poŋzubege, cizelege, ńatlebege, taŋ joyotīpe cumut iŋzīnej amunŋot gudeĺelŋi, anilge erca amunŋot gudeĺel.

ti töda cemeś.

Minu vanaisa rääkis seda (lugu).

Kalad ja linnud said teineteise vaenlasteks.

Ülevalt lasid linnud (vibuga) kalu ja alt lasid kalad linde.

Nendel, kes palju nooltega pihta said, on palju konte.

Kaladest on haugil, kogrel ja mõnel teisel kalal enim konte.

Lindudest palju nooltega pihta said metsis, laanepüü, rabapüü, nendest nooltest said tugevad kondid, kaladel aga said nad pahadeks kontideks.

See on lõpp.

 Jukagiiri laul "Jarhadan" 

Ühe jukagiiri laulu transkriptsioon koos tõlkega:

 pe: 	 a:n-dE-pE-gEt  jarqE  pod'ol'E-gEt  pojn'a:-s'i:-l  tude  o:Zi:-gElE  jarqEdEn  emej  oj  mi:dE  c'uru:d'E  qon-ta:-s'i:-nu-m.  mägi 	  	all-3-PL-ABL 	  	jää 	  	sädelus-ABL  valge-DEL-AN 	  	tema.GEN  vesi-ACC  Jarhadan  ema  vool  	mööda 	  	vaikselt  minema-TR-DEL-IMPF-TR.3SG  
'Mägede alt, jää valgsusest meie ema Jarhadan vaikselt kannab oma sädelevat vett.'

 i:lugE 	   	jo: 	   	i:lugE 	   	jo:. 	   INTJ 	  	INTJ 	  	INTJ 	  	INTJ 	 
'Milline lein!'

 noNo:n 	   	ta:-t 	    kude-l'El-d'o:d-Ek? 	   milleks 	  	seal-ADV.ABL 	   	saama-EV-SUBN-PRED 	 
'Miks niimoodi juhtus?'

 met 	    	jOul'E-tl'E-mE 	   	marqil'-gElE 	   	jarqEdEn  	   	n'u:-lE    n'u:-te:-l'El-Na:. 	   mina 	  	armastama-?-PERF.PART.1/2SG 	   	tüdruk-ACC 	  	Jarhadan 	  	nimi-INSTR 	  	nimi-TR-EV-TR.3PL 	 
'Tüdruk keda armastan nimetati Jarhadaniks.'

 noNo:n 	   	ta:-t 	   	n'u:-te:-l'El-Na:? 	   milleks 	  	seal-ADV.ABL 	  	nimi-TR-EV-TR.3PL 	 
'Miks nimetati teda sedasi?'

 i:lugE 	   	jo: 	   	i:lugE 	   	jo:. 	   INTJ 	  	INTJ 	  	INTJ 	  	INTJ 	 
'Milline lein!'

 Vaata ka 
 Jukagiirid

 Viited 

Kategooria:Jukagiiri keeled
Kategooria:Venemaa keeled