Sigade Aafrika katk

Sigade Aafrika katk ehk Montgomery haigus (ka Aafrika seakatk, ladina keeles pestis africana suum, lühend SAK) on sigalaste kergesti leviv nakkushaigus, mida põhjustab sigade Aafrika katku viirus.

Balti riikides levis Aafrika seakatk 2014. aastal. Juunis 2014 avastati viirus Lätis elavatel sigadel. Läti põllumajandusministeerium tegi valitsusele ettepaneku kuulutada välja eriolukord. Sama aasta 24. juulil tuvastati katk Leedu suurimast seafarmist, mis asub Ignalina piirkonnas ja kuulub ettevõttele Idavang. Hispaania labori kinnitusel oli katku genotüüp sama, mis registreeritud ka Venemaal, Valgevenes, Gruusias, Lätis ja Poolas. Eestis diagnoositi Aafrika seakatk esimest korda septembri algul Valgamaal Hummulis leitud surnud metsseal (lähemalt artiklis "Sigade Aafrika katk Eestis").

Nakkuse siirutajad

Viiruse siirutajad ja looduslik reservuaar on pehme toesega puugid, kes nakatuvad viirust kandvatel sigalastel parasiteerides.

Sigalased võivad nakatuda viirust kandvate puukide hammustuse kaudu.

Mitmed sigalased, nagu harilik tüügassiga (Phacochoerus africanus), laanesiga (Hylochoerus meinertzhageni), jõesiga (Potamochoerus porcus), aga ka pekaarilased (Tayassu tajacu ja Tayassu albirostris) võivad olla nakkusekandjad ja toimida viiruse loodusliku reservuaarina, kuid põdeda haigust sümptomiteta.

Nakkuse levimine

Sigalaste hulgas levib sigade Aafrika katku viirus otsese kontakti ja kõigi kehaeritiste kaudu. Teised loomaliigid ei ole katkule vastuvõtlikud.

Arvatakse, et nakkuse levikule aitavad kaasa ka linnud, kes on viirusega kokku puutunud ja siis näiteks toiduotsinguil seafarmi lennanud, kuid ka inimesed ja seadmed, mis ei ole piisavalt desinfitseeritud.

Arvatakse, et viirus inimesi ei nakata, kuid inimesed, sarnaselt teiste loomadega, võivad sigade katku levitada.

Nikolai Laanetu väidab, et nakkuse peamised levitajad ei ole inimesed, vaid metssigade korjustel toituvad linnud ja ka seal arenevad putukad, esmajoones porikärbsed on ohu allikaks selle taudi levikul.

Nakatumisvõime ja paljunemine rakkudes
Sigade Aafrika katku viirus säilib nakatumisvõimelisena pikka aega (olenevalt temperatuurist ka aastaid) nii roojas, veres, pinnases, puit-, metall- kui ka kivipindadel. Nakatunud sigalaste lihas (sh suitsusinkides ja -vorstides) säilib viirus 5–6 kuud.

Nakatunud sigade organismis paljuneb viirus esialgu lümfisõlmede monotsüütides ja makrofaagides, ka endoteelirakkudes, hepatotsüütides, neerude tuubulite epiteelirakkudes ja neutrofiilides. Edasi levib viirus verega või lümfiteid pidi teistesse kudedesse nagu luuüdi, põrn, kopsud, maks ja neerud, kus toimub viiruse teisene paljunemine.

Nakatanud rakud harilikult surevad 24 tunni jooksul.

Peiteaeg
Haiguse peiteaeg on varieeruv, enamasti 3–15 päeva (maksimaalselt 40 päeva), ägeda vormi korral aga 3–4 päeva.

Sümptomid

Haiguse sümptomid sõltuvad haiguse vormist.

Sümptomid ägeda vormi korral
Palavik üle 40 °C (41–42 °C)
farmisead kogunevad kobarasse, neil esineb isutus, loidus, naha sinakaks muutumine ja liigutuste koordineerimishäired 24–48 tundi enne surma
lisanduvad kiire pinnapealne hingamine, köha, hingamisraskused
silmapõletik koos nõre eritumisega ka nõrevoolus (vahel verine) sõõrmetest
tiinetel emistel iseeneslik abort
kõhukinnisus, vahel oksendamine ja (verine) kõhulahtisus 
verevalumid nahas, sh kõrvade laiguliseks muutumine
kooma ja surm 1.–7. kliinilise haigestumise päeval
suremus kuni 100%

Sümptomid alaägeda vormi korral
Taastekkiv või ka püsiv palavik – 3–4 nädalat
depressioon, isutus, loidus
hingamisteede põletik
tiinetel loomadel abort

Sümptomid kroonilise vormi korral
Abordid, artriit, liigeste turse, kasvupeetus
hingamisteede põletik
tursed nii jäsemetel, näo ja alalõuapiirkonnas
haavandid nahas või nekroos
suremus väike

Kliiniline diagnoosmine
Aafrika seakatku ei saa kliinilise pildi alusel sigade klassikalisest katkust eristada. Samuti on vaja teha eristusdiagnoos, et välistada järgmised sigade haigused : 
aktinobatsilloos
Aujeszky haigus
Heamophilus parasuis infektsioon
kolienterotokseemia
listerioos
punataud
salmonelloos
sigade dermatiidi ja nekropaatia sündroomist
sigade klassikaline katk jt.

Laboratoorne diagnoosmine
Vastavalt Rahvusvahelise Loomatervishoiu Organisatsiooni soovitustele vajab positiivne tulemus kinnitust PCR-testiga.

Sisse- ja väljaveopiirangud

Veterinaar- ja Toiduamet keelas seoses uute Aafrika seakatku puhangute kahtlusega Leedu Vabariigis alates 24. juulist 2014 Leedu päritolu sealiha ja seda sisaldavate toodete sisseveo Eestisse. Järgmisel nädalal keeld tühistati.

 Eksperimentaalne sigade Aafrika katk 

Ühes uuringus nakatati 21 siga Aafrika seakatku viiruse isolaadiga Spain-70. Sigade tapmise järel tuvastati neil ka tüümuse lesioone, kuid arvatakse, et need koos tümotsüütide rohke apoptoosiga ei mängi akuutse nakkuse korral määravat rolli.

 Vaata ka 
 Sigade Aafrika katk Eestis
 Sigade Aafrika katku viirus

 Viited 

Välislingid
Sigade Aafrika katk, Põllumajandusministeeriumi veebileht 
 Sigade Aafrika katk, Veterinaar- ja Toiduamet, veebiversioon (vaadatud 24.01.2014)
FAO Corporate Document Repository, RECOGNIZING AFRICAN SWINE FEVER A Field manual, veebiversioon (vaadatud 25.01.2014) (inglise keeles) 
 African Swine Fever at Rupinskai Farm in Lithuania, 24.juuli 2014, veebiversioon (vaadatud 28.07.2014) (inglise keeles)
 Kristin Aasma, SIGADE KATK: Läti kuulutas piirialadel välja erakorralise olukorra, 25. juuli 2014, veebiversioon (vaadatud 28.07.2014)
 Arvo Uustalu, KATKUSEA LEIDNUD JAHIMEES: põrsas läks veelompi surema, tal pidi olema kõrge palavik!, 10. september 2014, veebiversioon (vaadatud 10.09.2014)
 Katre Tatrik, Miks sigade Aafrika katk inimestele ohtlik ei ole?, veebiversioon (vaadatud 3.10.2014)
 Viljandimaa kolmas katkujuhtum tabas väikemajapidamist sealiha suurtootja Ekseko külje all, Maaleht, 28. juuli 2015
 Eesti taudistunud alade kaart
 Siim Randla, Sigade hävitamiseks 305 765 eurot, 27. oktoober 2015

Kategooria:Nakkushaigused
Kategooria:Loomade haigused