Laine (vahilaev)

Laine (ka Laene) oli Eesti mereväe (Eesti merejõudude) vahilaev aastatel 1918–1940 ja Eesti esimene sõjalaev. On kandnud veel nimesid Sputnik, Lauterbach ja Gangutets.

 Ajalugu 
 Ehitamisest esimese maailmasõja lõpuni 
Laev ehitati aastail 1912–1915 Crichtoni Ohta laevatehases Peterburis koos sõsarlaevaga Konvoir allveelaevade saatelaevaks ja sai nimeks Sputnik. 

1917. aasta oktoobris sattus laev bolševike valdusse. 9. aprillil 1918 jäi Soomes Turus pealetungivate Saksa vägede kätte (väidetavalt osales ülevõtmisel tuntud saksa abilaev Möve) ja sai nimeks Lauterbach.

 Eesti teenistuses 
pisi|Laine sild ja mereväelasi
13. novembril 1918 võtsid kaitseliitlased laeva Tallinnas sakslastelt üle ja see sai loodavate Eesti Merejõudude esimeseks sõjalaevaks Laine (nime kirjapilt vähemalt Vabadussõja lõpuni Laene). Komandöriks määrati järgmisel päeval kaugsõidukapten Eduard Loomus. Laeva näol oli tegemist murranguga Eesti merekaitse loomisel: esimest korda oli eestlastel oma relvastatud laev, millega näidata noore riigi lippu merel. 

Algul määrati Laine Tallinna sadama komandandi käsutusse, kuid anti peagi Kaitseliidule, et patrullida Tallinna ümbruses merel. 1918. aasta detsembri algul saadeti Laene vahti pidama Tallinna lähistele Soome lahele, kus pidas koos lastiga kinni 4 Nõukogude Venemaa kaubalaeva (hilisemad Baltonia, Kajak, Kodumaa ja Libava), mis suunati hiljem koos sama lastiga juba Eesti Vabariigi huvides edasi. Võttis seejärel alates 23. detsembrist suurtükilaevana ja dessantlaevana osa paljudest Vabadussõja mereoperatsioonidest. 26.–28. juulini 1919 oli Laine juhtlaev Eesti Vabadussõja kõige suuremas meritsi teostatud transpordioperatsioonis, mille käigus toimetati 9. jalaväepolk Pärnust Narva-Jõesuusse.

Rahuajal kasutati Lainet algul lühikest aega piirivalvelaevana, seejärel peamiselt ühenduse pidamiseks merekindlustega ja meremärklaudade vedamiseks. Aastail 1929–1930 laeva kapitaalremonditi ja moderniseeriti. Laine oli lühikest aega ka uute Kalev-klassi allveelaevade esimene baaslaev. 24.–27. septembrini 1938 toimus allveelaevade (ainuke ametlik) visiit välisriiki, Soome Helsingisse, kuhu Laine sõitis kaasa saatelaevana. Sõja korral määrati laeva ülesandeks merekindluste ette veesatavate miinitõkete valvamine. 1938. aastal sattus Laine avariisse ja saadeti talvel dokki, kus vahetati välja suur osa kereplaadistusest. 1939. aasta kevadel renoveeriti Arsenali tehases laeva suurtükid.

Punavõimu teenistuses
Pärast Eesti okupeerimist arvati Laine augustis 1940 sideülema sidelaevana Balti laevastikku, lisades nimele nr 49 ning kasutati alates 28. juulist 1941 Hanko mereväebaasis miinitraalerina. 28. augustil transportis Laine koos aurikuga Vahur 1260 punaväelast Tallinnast Hankosse. Laev võttis seejärel osa Osmussaare ja Hanko garnisoni evakueerimisest ning evakueerus ühtlasi augustis 1941 Leningradi. 

31. oktoobril, olles väga kehva ilmaga teel Suur-Tütarsaarele evakueerimistöödeks, lõppes laeval Lavassaare lähistel kivisüsi. Olukord päästeti saare lähedal karidele jooksnud mahajäetud laevalt ämbritega vajaliku söevaru ümberlaadimisega. 

Sai 19. detsembrist 1941 valvelaevaks ja 20. veebruaril 1942 uueks nimeks Gangutets. 

Pärast sõja lõppu jätkas 5. novembril 1945 teenistust hüdrograafialaevana. Arvati 3. jaanuaril 1954 teenistusest välja ja lammutati Tallinnas aastail 1955–1956.

 Kirjeldus 
Laine meeskond koosnes rahuajal 3 ohvitserist ja 20 allohvitserist ning madrusest. Sõja ajal oli ette nähtud 4 ohvitseri ja 25 allohvitseri ning madrust. Söevaru oli u 30 t, millega oli võimalik 9-sõlmelisel kiirusel sõita u 750 miili. Teise maailmasõja alguseks oli Laine mereasjatundjate arvates suuteline oma väikese kiiruse ja nõrga relvastusega vastu astuma ainult vastase miinitraaleritele. 

 Vaata ka 
 Lembit (suurtükipaat)

 Välislingid 
 Laine (Laene)
 Laine sadamas 1937

Kategooria:Eesti endised sõjalaevad
Kategooria:Hüdrograafialaevad