Diane Keaton

Diane Keaton (sünninimi Diane Hall; 5. jaanuar 1946 Los Angeles – 11. oktoober 2025) oli Ameerika Ühendriikide filminäitleja, -režissöör, produtsent ja stsenarist. 

Ta kasvas üles Lõuna-California peres, kus ema Dorothy Deanne Hall (neiupõlvenimega Keaton) oli koduperenaine ja harrastusfotograaf ning isa John Newton Hall töötas tsiviilehitusinseneri ja kinnisvaramaaklerina. Diane oli pere neljast lapsest vanim.

Juba Santa Ana keskkoolis õppides paistis ta silma lavalise esinemise ja laulmisega. 1963. aastal lõpetas ta kooli ning õppis lühikest aega Orange Coast College’is, enne kui kolis New Yorki. Seal astus ta prestiižsesse Neighborhood Playhouse’i teatrikooli, kus õppis näitlemist Sanford Meisneri metoodika järgi. 

Näitlejatee alguses võttis ta kasutusele ema neiupõlvenime Keaton, et eristuda teistest Diane Halli nimelistest näitlejatest. 

Diane Keatoni lavadebüüt toimus New Yorgis Broadwayl 1968. aastal muusikalis "Hair", kus ta esines asendusnäitlejana. Peagi järgnes roll Woody Alleni näidendis "Play It Again, Sam" 1969. aastal. Eduka teatrikarjääri kõrvalt alustas ta tööd ka filmides ning tema esimeseks proovikiviks sai 1970. aasta komöödia "Lovers and Other Strangers". 

Keatoni esimene märkimisväärne filmiroll oli Kay Adams-Corleone Francis Ford Coppola filmis "The Godfather" ("Ristiisa", 1972). Samal kümnendil kujunes oluliseks koostöö Woody Alleniga, mille kaudu saavutas ta tuntuse ka komöödianäitlejana. Keaton mängis Alleni filmides "Play It Again, Sam" ("Mängi seda veel, Sam", 1972, režissöör Herbert Ross), "Sleeper" ("Unimüts", 1973) ja "Love and Death" ("Armastus ja surm", 1975). 

Tema läbilöögiks sai peaosa filmis "Annie Hall" (1977), mille lavastas samuti Woody Allen. Selle rolli eest võitis Keaton parima naispeaosatäitja Oscari. Hiljem oli ta veel kolme Oscari nominent näitlemise eest filmides "Reds" ("Punased", 1981), "Marvin's Room" ("Marvini tuba", 1996) ja "Something's Gotta Give" ("Parem hilja kui mitte kunagi", 2003). 

Keaton sai palju muidki auhindu. Talle kuulus kaks Kuldgloobust, millest esimese sai ta 1977. aastal filmi "Annie Hall" eest ja teise 2004. aastal filmiga "Something’s Gotta Give" ("Parem hilja kui mitte kunagi"), mõlemal juhul parima naisnäitleja kategoorias komöödia- või muusikalifilmis. Lisaks oli ta Kuldgloobusele nomineeritud filmides "Reds" (1981), "Marvin’s Room" (1996) ja "Baby Boom" (1987) mängimise eest.

2017. aastal anti talle Ameerika Filmiinstituudi elutööauhind panuse eest filmikunsti.

Filmograafia
 Filmides 
 Aasta  Film  Eestikeelne pealkiri 1970  "Lovers and Other Strangers"  "Armastajad ja teised võõrad" 1972  "The Godfather"  "Ristiisa" 1972  "Play It Again, Sam"  "Mängi seda veel, Sam" 1973  "Sleeper"  "Unimüts" 1974  "The Godfather: Part II"  "Ristiisa 2" 1975  "Love and Death"  "Armastus ja surm" 1976  "I Will... I Will... For Now"  1976  "Harry and Walter Go to New York"   1977  "Annie Hall"  "Annie Hall" 1977  "Looking for Mr. Goodbar"  "Otsimas Mr. Goodbari" 1978  "Interiors"  "Interjöörid" 1979  "Manhattan"  "Manhattan" 1981  "The Wizard of Malta"   1981  "Reds"  "Punased" 1982  "Shoot the Moon"  1984  "The Little Drummer Girl"  1984  "Mrs. Soffel"  "Mrs Soffel"  1986  "Crimes of the Heart"   1987  "Radio Days"   1987  "Baby Boom"  "Beebibuum" 1988  "The Good Mother"   1989  "The Lemon Sisters"  1990  "The Godfather: Part III"  "Ristiisa 3" 1991  "Father of the Bride"  "Pruudi isa" 1993  "Manhattan Murder Mystery"   1993  "Look Who's Talking Now"  "Vaat' kes nüüd räägib"  1995  "Father of the Bride Part II"  "Pruudi isa 2" 1996  "The First Wives Club"  "Eksnaiste klubi" 1996  "Marvin's Room"  "Marvini tuba" 1997  "The Only Thrill"   1999  "The Other Sister"  "Ebatavaline armastuslugu" 2000  "Hanging Up"  "Toru hargile!" 2001  "Plan B"  "Varuplaan 2001  "Town & Country"  "Liiderdajad" 2003  "Something's Gotta Give"  "Parem hilja, kui mitte kunagi" 2005  "Terminal Impact"   2005  "The Family Stone"  "Tere tulemast perekonda" 2007  "Smother"  "Lämmata" 2007  "Because I Said So"  "Sest ma ütlesin nii" 2007  "Mama's Boy"   2008  "Mad Money"   2010  "Morning Glory"  "Hommikune sära" 2012  "Darling Companion"   2013  "The Big Wedding"  "Suured pulmad" 2014  "And So It Goes"  "Ja nii see läheb" 2014  "5 Flights Up"  "5 korrust kõrgemal" 2015  "Love the Coopers"  "Peab armastama jõule" 2016  "Finding Dory"  "Kalatüdruk Dory"

 Telesarjades 
 Aasta Pealkiri Eestikeelne pealkiri Roll Märkused1970"Love, American Style"Louise1970"Rod Serling's Night Gallery"Nurse Frances Nevins1971"THE F.B.I."Diane Britt1971"Mannix"Cindy Conradosa "The Color of Murder"1977"The Godfather Saga"Kay Adams Corleoneminisari1992"Running Mates"Aggie Snowtelefilm1994"Amelia Earhart: The Final Flight"Amelia Earharttelefilm1997"Northern Lights"Roberta Blumsteintelefilm2001"Sister Mary Explains It All"Õde Mary Ignatiustelefilm2002"Crossed Over"Beverly Lowrytelefilm2003"On Thin Ice"Patsy McCartletelefilm2006"Surrender, Dorothy"Natalie Swallowtelefilm2011"Tilda"Tilda Watskipilootosa2016"The Young Pope""Noor paavst"Õde Marytelesari

 Isiklikku 
Diane Keaton ei olnud abielus, kuid tal oli lähedasi suhteid mitme kuulsusega. Noore näitlejana tutvus ta Woody Alleniga, kellega tal tekkis lähedane isiklik ja loominguline suhe, mis kestis ka pärast nende lahkuminekut. Hiljem oli Keaton armusuhetes ka Warren Beatty ja Al Pacinoga, kellega koos mängis ta filmisarjas "Ristiisa". Kuigi Keaton ei loonud traditsioonilist perekonda, on ta öelnud, et tema elus on olnud armastust mitmel kujul.

Jõudnud viiekümnendatesse eluaastatesse, lapsendas ta kaks last: tütar Dexteri 1996. aastal ja poeg Duke'i 2001. aastal. Keaton on nimetanud emadust elu kõige tähendusrikkamaks kogemuseks.

Diane Keaton oli tuntud isikupärase riietumisstiili poolest. Tema garderoobis domineerisid klassikalised lõiked, pintsakud, lipsud ja kaabutaolised kübarad, mis olid tema visiitkaardiks. Ta on rõhutanud, et riietumine on tema jaoks eneseväljendus ja osa loomingulisest identiteedist. Kuid tema enamasti üsna suures mahus keha katmisel oli ka terviseprobleemidest tulenevaid põhjuseid: juba 21-aastaselt oli tal diagnoositud basaalrakuline nahavähk ning aastakümneid hiljem käis ta kahel operatsioonil, et jagu saada lamerakulisest nahavähist; noorpõlves oli ta põdenud ka buliimiat. Kaitstes oma nahka liigse päikese eest, oli ta elav eeskuju heategevuslikus vähiennetustöös.In Memory of Diane Keaton: 50 Years of Courage, From Her Cancer Fight to Her Legacy of Light Onco Daily, 15.10.2025.

 Viited 

Välislingid

Kategooria:Ameerika Ühendriikide filminäitlejad
Kategooria:Ameerika Ühendriikide filmilavastajad
Kategooria:Sündinud 1946
Kategooria:Surnud 2025