Ahervare

Ahervare ehk ahervars (ka ahivars, ahjuvars, ahuvarsEesti murrete sõnaraamat  vaadatud 15.05.2020) on Eesti rahvakultuuris ohverdamispaigana kasutatud kivikuhjatisEesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 14, mis arvati olevat kummituste ja kodu kaitsevaimude asukohaks.Eesti etnograafia sõnaraamat. Koostanud Arvi Ränk, toimetanud Õie Ränk. Tallinn 1995. lk 5

Ahervaremeks võis olla endine hoonease, vanaaegne matusekoht või lihtsalt kokku kantud kivihunnik.

Ohvriaedade kõrval olid ahervaremed Mulgimaal ning mujal Lõuna-Eestis kõige levinumad ohverduskohad. Need asusid kas taluõue lähedal suuremas taluaias, puudesalus või taludest eemal põllul, kus käis ohverdamas kogu küla. Ahervare võis olla ka ühe talu ohvrikoht ohvriaias.

Ahervaremete kasutamine ohverdamiseks lõpetati 19. sajandi keskpaiku.

Tänapäevases tähenduses peetakse ahervaremeks põlenud hoone(te) (kivi)jäänuseid.Eesti keele seletav sõnaraamat  vaadatud 15.05.2020 

Vaata ka
Ohvriallikas
Ohvriand
Ohvrikivi

 Viited 

Kategooria:Eesti rahvakultuur
Kategooria:Eesti rahvausund
Kategooria:Eesti mütoloogia
Kategooria:Folkloristika