Siire (lausekujund)

Siire ehk anžambmaan (prantsuse sõnast enjambment 'üleaste') on sageli tarvitatav lausekujund luules, misjuhul lahutatakse süntaktiline ühik värsirea piiril või kahe värsi vahel. Ütlus jätkub järgmisel värsireal või salmis.

Kasutus
Siiret kasutatakse puändi edasilükkamiseks, et viivitada kavatsetud emotsiooni tekitamisega. Siire võib panna värsitähenduse vastanduma lausetähendusele, luues niiviisi sõnamängu, milles värsi algne mõte tuleb ümber hinnata tervikmõtte valguses.Annus, Merilai, Saro. Poeetika. Tartu Ülikooli Kirjastus. Tartu 2011. ISBN 978-9949-11-549-5

Siiret võib kasutada ka värsirea katkestamiseks, et luua heakõla värsiridade lõpus või alguses. Nii on näiteks kirjutanud Willard Espy:

The four eng-ineerswore orangebrassieresLederer, Richard (2003). A Man of my Words: Reflections on the English Language. New York: Macmillan. ISBN 0-312-31785-9

Näiteid
Catullus

Ladinakeelses luules 1. sajandil eKr kasutas Catullus siiret oma tekstis "Ad Fabullum":Cenabis bene, mi Fabulle, apud me
paucis, si tibi di favent, diebus,
si tecum attuleris bonam atque magnamcenam non sine candida puellaet vino et sale et omnibus cachinnis.Säilitades sõnade järjekorda, võiks tõlkida nii:Sa lõunatad hästi, mu Fabullus, minu juures
mõne, kui jumalad soosivad sind, päeva pärast,
ja kui tood endaga hea ja suurepärase
lõuna mitte ilma ilusa neiuta,
ega veinita, tarkuseta ja naerulaginateta.

Fraas si tecum attuleris bonam atque magnam / cenam on siirdeks kolmanda ja neljanda rea vahel.

Shakespeare 
Inglise luuletaja ja näitekirjanik William Shakespeare kasutas siiret üha ulatuslikumalt, kui tema stiil ajaga arenes. Uurijad Goswin Köning ja Andrew Cecil Bradley on Shakespeare'i dateerimata loomingu puhul määranud eeldatavad loomisajad, lähtudes siirde kasutamise sagedusest.Seesama aeg, mis kunstpeenelt voolib 
kõik, mis on armas silmale ning hea,
/---/
Ja poleks suve sulnist õiehingustmeil klaasis piiskadena vangis siis,kas miski meenutaks kesk tuulte vingust
veel ilu, mille talv meilt ära viis?
/---/Maailma luule kuldne klassika. koost. kirjastus SE&JS. Tallinn 2006. ISBN 978-9985-854-74-8 
(katked W. Shakespeare'i sonetist nr 5, inglise keelest tõlkinud Harald Rajamets)

Näiteid eesti luulest

Käriseb vaikuselina.Rebendist pahiseb tuuli.Kohutav rebijaninanuusutab, kus oled sina.Maigutab siniseid huuli.Kärin on pruun nagu rooste.Valge kui lubi on vaikus.Kohkudes roostesest loost tekuulsite: toonelahoostehirneid alt rebendist kaikus.Ehin, Andres. Alateadvus on alatasa purjus. Varrak. Tallinn 2000. ISBN 9985-3-0275-3

Andres Ehin Kuratlik koplaMe teeme, teeme ümber oma elu
üht hiigelmüüri inimtihedat.
Ka pikemad ei küüni üle ääre
/---/Üdi, Jüri. Selges eesti keeles. Eesti Raamat. 1974.

Jüri Üdi Me teeme, teeme ümber oma elu

Viited

Kategooria:Luule