Lõunaeesti keeled

pisi|2011. aasta rahvaloenduse järgi oli kokku 101 857 lõunaeesti keel(t)e oskajat, neist 74 499 võru, 12 549 setu, 9698 mulgi ja 4109 tartu keele oskajat ning 1002 inimest, kes ei märkinud täpsemalt, millist lõunaeesti keelt nad oskavad.

Lõunaeesti keeled (ka: lõunaeesti keel, lõunaeesti murderühm, lõunaeesti murded, lõunaeesti peamurre) on rühm tänapäevani peamiselt Lõuna-Eestis kõneldavaid põliseid piirkonnakeeli, mida võidakse, olenevalt kontekstist ja konkreetsest keelest, pidada kord keelteks, kord murreteks.Pajusalu, Karl 2021. Kaksteist lõunapoolseimat läänemeresoome keelt. Tartu Ülikooli Lõuna-Eesti keele- ja kultuuriuuringute keskuse aastaraamat XIX-XX, Tartu. 139–151.Koreinik, Kadri; Pajusalu, Karl 2007: Language naming practices and linguistic identity in South-Eastern Estonia. – Language and Identity in the Finno-Ugric World. Proceedings of the Fourth International Symposium at the University of Groningen, May 17–19, 2006. R. Blokland and C. Hasselblatt (eds). (Studia Fenno-Ugrica Groningana 4). Maastricht: Shaker.

Lõunaeesti keelte hulka kuuluvad loodepoolsed mulgi ja tartu keel ning kagupoolsed võruKeem, Hella 1997: Võru Keel. Tallinn. ja setu keel.Pajusalu, Karl 2000. Lõunaeesti murdeliigendustest. – Õdagumeresoomõ piirisüämeq. Karl Pajusalu ja Jüvä Sullõv (toim). Võro Instituudi toimõndusõq 10. Võro, 76–88.Kallio, Petri 2021. Position of Leivu. – ESUKA / JEFUL Vol. 12 No. 2: Erinumber / Special Issue: Uurimusi lõunaeesti keelesaartest / Studies on the South Estonian language islands (Leivu, Lutsi, Kraasna).

Kui tänapäeval kuuluvad lõunaeesti keelte hulka neli väga lähedast, kuid igaüks oma eraldi kirjakeele, kultuuri ja identiteediga keeltEE 12, 2003. Võru kirjakeel Eesti entsüklopeedia., siis peamiselt ajaloolises või laiemas keeleteaduse kontekstis käsitletakse mõistet lõunaeesti tihti üheainsa läänemeresoome keelenaSaar, Evar. Keele ajalugu. Võru Instituudi kodulehel: https://wi.ee/et/voru-keel/Kallio,  Petri.  2018.  Vanhan  kirjaeteläviron  äännehistoriaa.  In  Jüvä  Sullõv  (ed.), Valitsõmisjaotusõst keeleaoluuni (Võro Instituudi toimõndusõq 33), 118–144. Võro: Võro Instituut., traditsioonilise murdeteaduse kontekstis aga eesti keele lõunaeesti murderühma või peamurdena, mis koosneb kolmest või neljast piirkondlikust põhivariandist: mulgi, tartu ja võru murre ja setu (olenevalt jaotusest) murre või (Võru murde alla kuuluv) murrakKask, Arnold 1984: Eesti murded ja kirjakeel. Tallinn.Pajusalu, Karl, Tiit Hennoste, Ellen Niit, Peeter Päll & Jüri Viikberg. 2018. Eesti murded ja kohanimed. 3. trükk. Tartu: Eesti Keele Sihtasutus..

Tänapäevane olukord

Tänapäeval on lõunaeesti keeltest kõige elujõulisemaks ja enim arendatavaks võru keel, millel on oma kirjakeel, kirjandus ja meedia ning mida õpetatakse mõnevõrra ka võru keeleala koolides ja Tartu Ülikoolis.Brown, K.D.; Iva, S.; Koreinik, K. (2019). The Võro language in education in Estonia. Regional Dossier series. PDFJüvä, Sullõv 2007. Võru keel eesti keele arendamise strateegias Sirp, 12, 14–16. Võru keele kaitseks, arendamiseks ja uurimiseks on loodud eraldi riiklik institutsioon Võru Instituut.

Märkimisväärselt on tegeldud ka setu, vähem mulgi keele või murde arendamisega. Selle töö peamisteks keskusteks on piirkondlikud instituudid Seto Instituut ja Mulgi Kultuuri Instituut. Ainus lõunaeesti keelevariant, mille arendamiseks pole tekkinud mingit ühiskondlikku liikumist ega toetavaid ja arendavaid institutsioone on tartu keel või murre.

Nõnda peetakse lõunaeesti keeltest tänapäeval omaette keeleks eelkõige võru keelt, mis on eesti kirjakeelest kaugeim ja mida on eraldi keelena tunnustanud ka Rahvusvaheline Standardiorganisatsioon (ISO) (keelekood vro639 Identifier Documentation: vro). Tihti, eelkõige setude ja võrukeste endi poolt, peetakse omaette keeleks ka setu keelt, harvem mulgi ja tartu keelt. Erinevalt võrukestest ja setudest näib mulkide ja tartlaste hulgas siiani ses osas selge seisukoht puuduvat. Põhja- ja lõunaeesti keeleala piiril asudes on mulgi ja tartu saanud ka palju mõjutusi põhjaeesti poolelt ning kujunenud loomulikuks üleminekuks lõunaeesti südaalal kõneldavalt maksimaalselt lõunaeestiliselt võru keelelt eesti keelele.

Kõikide lõunaeesti keelte ja kultuuride toetuseks, uurimiseks ja õpetamiseks toimib Tartu Ülikooli allüksus Lõuna-Eesti keele- ja kultuuriuuringute keskus.Saar, Eva; Pajusalu, Karl 2021. Tartu Ülikooli Lõuna-Eesti keele- ja kultuuriuuringute keskus 20. – Tartu Ülikooli Lõuna-Eesti keele- ja kultuuriuuringute keskuse aastaraamat XIX-XX, Tartu. 257–286.

Kõik lõunaeesti keeled, ka neist enim arendatud võru keel, on tänapäeval tõsiselt ohustatud keeled,"UNESCO Atlas of the World's Languages in danger" Unesco.org (Vaadatud 27.12.2021). mille säilitamine ja arendamine elava keelena nõuab nii riigi kui omavalitsuste tasandil tunduvalt suuremaid jõupingutusi ning selget ja tugevat soosivat keelepoliitikat, mida nende keelte suhtes nende arendajate korduvatele taotlustele vaatamata Eestis seni ikka veel pole.Iva, Sulev 2020. Kakskeelsus ja keelepoliitika võru-eesti näitel Sirp (10.01.2020).

Lõunaeesti keelesaared

Lõunaeesti keelekujusid, mida on varem nimetatud murrakuteks, viimasel ajal aga enamasti murreteks (vahel ka keelteks) on veel 20. sajandil kõneldud ka Põhja-Lätis Leivu keelesaarel (Leivu murrak), Ida-Lätis Lutsi keelesaarel (Lutsi murrakud) ning Venemaal Pihkva oblasti Kraasna keelesaarel (Kraasna murrak). Kuigi kõik need keelekujud on tänapäevaks hääbunud, on Lutsi osas viimastel aastatel tehtud mõningast revitaliseerimistööd. Loodud on omaette lutsi kirjaviis, avaldatud lutsi keele aabits ning peetud lutsi keelele ja kultuurile pühendatud üritusi.Balodis, Uldis; Pajusalu, Karl 2021. Introductory survey of the South Estonian language islands. – ESUKA / JEFUL Vol. 12 No. 2: Erinumber / Special Issue: Uurimusi lõunaeesti keelesaartest / Studies on the South Estonian language islands (Leivu, Lutsi, Kraasna).

Lõunaeesti keeled väljaspool traditsioonilist keeleala

Umbes pool lõunaeesti keelte kõnelejaist elab praegu tegelikult väljarännanuina väljaspool traditsioonilist lõunaeesti keeleala, peamiselt Eesti suuremates linnades Tallinnas ja Tartus, palju ka Helsingis ja mujal Soomes. Võru keele kõnelejaid on tänini ka Võrumaa piiri lähedastel Läti aladel, põhiliselt Alūksne rajoonisJüvä Sullõv (Iva, Sulev) (2009). Vana-Laitsna võrokõisi keelest. Triin Iva, Sulev Iva, Mari Mets. Tartu Ülikooli Lõuna-Eesti keele- ja kultuuriuuringute keskuse aastaraamat (126–134). Tartu Ülikooli Lõuna-Eesti keele- ja kultuuriuuringute keskus. (VIII). ning setu keele kõnelejaid kontrolljoone tagusel Setumaal, Pihkva oblasti Petseri rajoonis. Väljarännanud lõunaeesti keelte kõnelejaid leidub veel eraldi küladena ka Venemaa Siberi aladel, aga ka hajusalt Rootsis, USAs, Austraalias, Kanadas jm.

Keel(t)e nimetamisest

Terminit „lõunaeesti keel" kasutatakse eelkõige keele- ja kirjandusteaduses, kultuuriloos ning ametlikumas kontekstis (nt keele riiklikes arendusprogrammides) lõunaeesti keelte koondnimetusena või lõunaeesti kirjakeeltest rääkides. Traditsioonilises murdeteaduses räägitakse lõunaeesti murretest. Keele kõnelejad ise kasutavad enamasti konkreetseid keelenimetusi: võru, setu, tartu ja mulgi keel. Samasugune kasutus on levinud ka eesti üldkeeles (nt meedias).Iva, S. (2007). Võru kirjakeele sõnamuutmissüsteem. (Doktoritöö, Tartu Ülikool). Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus.Iva, Sulev; Plado, Helen (2016). Kas võro kiil vai Võro murrõq. Vai hoobis lõunõeesti kiil? ERR Novaator.

Kuna setu keelt peetakse lingvistiliselt enamasti võru keele variandiks, siis on nende jaoks vahel kasutatud ka liitnimetust võru-setu keel.Iva, Sulev (2001). Võro-seton kirjakielen elvyttäminen. Tutkielmia vähemmistökielistä Jäämereltä Liivinrantaan. Vähemmistökielten tutkimus- ja koulutusverkoston raportti III. (132–136). Oulu: Oulun yliopistopaino.

Lõunaeesti keelt on (peamiselt 1990. aastate algul) nimetatud ka ugandi (lõunaeesti keeles uandi), ugala või võru-setu (võro-seto) keeleks. Nimetus ugandi põhineb Ugandi muinasmaakonna nimel ja sellega on tähistatud eelkõige selle muinasmaakonna alal asuvaid tartu ja võru keelt või nende kirjakeeli. Nimetus ugala on saadud muinasmaakondade Ugandi ja Sakala nimede ühendamisel, et hõlmata ka mulgi keelt. Liitnimetus võru-setu rõhutab võru ja setu keelelist ühtsust. Muinasmaakondade nimedel põhinevad keelenimetused ega ka liitnimi võru-setu pole laiemat kasutust leidnud.

Ajalugu

Lõunaeesti keelt peetakse üheks vanemaks läänemeresoome hõimukeeleks, mis on eraldunud läänemeresoome algkeelest ühena esimestestViitso, Tiit-Rein 1985: Läänemeresoome murdeliigenduse põhijooned. – Keel ja Kirjandus, 399–404. või (soome keeleteadlaste Pekka Sammallahti ja hiljem ka Petri Kallio järgi) koguni esimesenaSammallahti, Pekka 1977: Suomalaisten esihistorian kysymyksiä. – Virittäjä, 119–136.. Hiljem on lõunaeesti keel kontaktide tihenedes tunduvalt lähenenud põhjaeesti keelele, kuid põhilised iidsed erinevused grammatikas ja sõnavaras on tänini säilinud.Kallio, Petri 2014. The Diversification of Proto-Finnic. – Joonas Ahola & Frog (eds.), Fibula, Fabula, Fact: The Viking Age in Finland, pp. 155–168. Studia Fennica Historica 18. Helsinki.

Kuni 19. sajandini olid kirjakeelena kasutusel peaaegu võrdselt põhjaeesti (tallinna) keel ning lõunaeesti (tartu) keel.EE 12, 2003. Tartu keel Eesti entsüklopeedia. Lõunaeesti keeles ilmus esimesena 1686. aastal „Wastne Testament" (Uus testament), kuid kogu Piibel ilmus hiljem tervikuna siiski põhjaeesti keeles. Ühtse eesti kirjakeelena jäi lõpuks kasutusele põhjaeesti keel, mistõttu lõunaeesti kirjakeel jäi tagaplaanile.Ross, Kristiina (2005). Miks ja millal kaotati esimene lõunaeesti kirjakeel? Vikerkaar, 130–139.

Aastast 2000 on lõunaeesti keele kaitse ja arendamise projekte toetanud Kultuuriministeeriumi haldusalasse loodud riiklik programm „Lõunaeesti keel ja kultuur". Hiljem on see asendatud kolme piirkondliku keele- ja kultuuriprogrammiga eraldi mulgi, võru ja setu keele jaoks.Eichenbaum, Külli; Taal, Kati 2010. Vana-Võromaa Eesti Rahvakultuuri Keskus.

 Keelenäide lõunaeesti (tartu) kirjakeelest 

 „Meie Esä" (Meieisapalve)
Meie Esä taiwan: pühendetüs saagu sino nimi. Sino riik tulgu. Sino tahtmine sündigu kui taiwan, niida ka maa pääl. Meie päiwälikku leibä anna meile täämbä. Nink anna meile andis meie süü, niida kui ka meie andis anname omile süidläisile. Nink ärä saada meid mitte kiusatuse sisse; enge pästä meid ärä kurjast: Sest sino perält om riik, nink wägi, nink awwustus igäwätses ajas. Aamen.

Vaata ka
Võru Instituut
Tartu Ülikooli Lõuna-Eesti keele- ja kultuuriuuringute keskus
Agenda Parva

 Viited 

Välislingid
Riiklik programm "Lõunaeesti keel ja kultuur 2000–2004"
Riiklik programm "Lõunaeesti keel ja kultuur 2005–2009"
Sulev Iva, Helen Plado: "Kas võro kiil vai Võro murrõq? Vai hoobis lõunõeesti kiil?" ERR Novaator, 10. november 2016