Keelepoliitika

Keelepoliitika hõlmab eelkõige riigi süsteemsed abinõud keele funktsioonide teadlikuks säilitamiseks või muutmiseks. Mingi riigi keelepoliitika esmaülesanneteks on riigikeele sätestamine põhiseaduses ja keeleseaduse kehtestamine, mis kõik toimub rahvusvahelisi õiguse normi kinni pidades.

Keelepoliitika eesmärk on keelesuhtluse reguleerimine ühiskonnas, tagades ühtlasi ka riigikeele täisväärtusliku toimimise.

Keelepoliitika võib iseloomu poolest olla kas (a) konstruktiivne ehk perspektiivne (arendab keele funktsioone ja struktuuri); (b) retrospektiivne (säilitab keele funktsioone ja struktuuri), või (c) destruktiivne (ahendab keele funktsioone ja struktuuri). 
Destruktiivse keelepoliitika viljelemine võib kaasa tuua keelelise assimileerumise ja keele hääbumise, keeletapu (keelesuitsiid ehk lingvitsiid).

Eesti keelepoliitika

Eestis kuulub keelepoliitika Haridus- ja teadusministeeriumi valitsemisalasse. Ministeeriumi ülesanded on keelepoliitika planeerimine, korraldamine ja arendamine; riigi arengukavade väljatöötamine keelepoliitika valdkondades ja nende kooskõla tagamine üleriigiliste arengukavadegahttp://www.hm.ee/index.php?044856 (vaadatud 05.11.2012).

Keelevaldkonna kolm olulisemat suunda on: 
eesti keel Eestis;
eesti keele välisõpe;
võõrkeelepoliitika.

Vaata ka
Soome keelepoliitika
Keelekorraldus
Keelehoole
Keelekaitse
Keelerežiim

 Viited 

Välislingid
Eesti keelepoliitikat reguleerivad õigusaktid (vaadatud 05.11.2012)
Eesti kui ELi liikmesriigi keelepoliitika (vaadatud 05.11.2012)