Aleksander Ipsberg

Aleksander Ipsberg (4. jaanuar 1909 Smolensk – 19. august 1943 Suhhobezvodnoje vangilaager, Gorki oblast) oli eesti skulptor.

Õppis Ants Laikmaa ateljeekoolis maalimist. 1926–1927 Riigi Kunsttööstuskoolis Ferdi Sannamehe ja O. Goldbergi juures ning 1927–1930 Kõrgemas Kunstikoolis Pallas skulptuuri. Täiendas end 1931–1933 Pariisis, töötas seejärel vabakunstnikuna Tallinnas. Aastast 1940 EKKKÜ liige.

Läks 1941 küüditamisel vanematega kaasa (tema isa oli riigimees ja minister Karl Ipsberg), arreteeriti 9. oktoobril 1941 Kirovi oblastis, 4. juulil 1942 määrati 8 aastat vangistust ning hukkus 19. augustil 1943 Gorki oblasti Suhhobezvodnoje raudteejaama juures olnud laagris.  

Tema looming koosneb peamiselt portreeskulptuurist. Osalenud KKSKV näitusel 1929 ja Pariisi Sõltumatute Salongi näitusel 1932.

Teoseid
 "Konstantin Pätsi büst" (1935, graniit)
 "B. Mänsi portree"
 "Hindrik Prants" (1932, graniit)
 "Heinrich Moorson" (1932, pronks)
 "Eduard Aule portree" 
 "Nu" (1932, pronks) – kubistlik skulptuur, millega kunstnik esines Pariisi näitusel
 "Naise pea"
 "Villem Sommeri portree"
 "Mihkel Punga portree"

Isiklikku
Tema isa oli majandustegelane ja poliitik Karl Ipsberg (1870–1943). 

Kirjandus
Bonbon. Üks kunstnik sõidab Hiinasse. Esmaspäev, 8. jaanuar 1938, nr 1, lk 8.

Kategooria:Eesti skulptorid
Kategooria:Eesti represseeritud isikud
Kategooria:Sündinud 1909
Kategooria:Surnud 1943