Graafi semioos

Graafi semioos kujutab endast graafi lokaalsete invariantide kindlaksmääramise, süstematiseerimise ja tõlgendamise protsessi. Lokaalne invariant on märk, mis ütleb midagi graafi kohta. Nende märkide süsteem – graafi semiootiline mudel – kirjeldab ja tuvastab graafi struktuuri ja sümmeetria omadusi. Seda moodust on kasutatud juba 20. sajandi lõpus.

Semiootika ja matemaatika on valdkonnad, mille baasil lahendatakse mitmesuguseid probleeme, kuid vahenditelt ja tulemustelt on nad väga erinevad.Kalevi Kull (2012). Semiosis Includes Incompatibility: On the Relationhip between Semiotics and Mathematics. – In: M. Bockarova, M. Danesi, R. Nunez (eds), 330-339. Semiotic and Cognitive Science Essays on the Nature of Mathematics. Fields, Lincom Europa Osa matemaatikat on välja töötatud semioosi matemaatilise kirjeldamise eesmärgil (nagu mittelineaarsete süsteemide analüüs, John von Neumanni isepaljundavate automaatide tagasiside mudelid, Lotfi Zadeh’i hägusad hulgad, Hermann Hakeni sünergeetika, René Thomi katastroofide teooria jt). Semiootika sees on olnud mõningaid katseid arendada matemaatilise semiootika alamvälja arvutisemiootika ja algebralise semiootika nime all Joseph Goguen (1999). An Introduction of Algebraic Semiotics, with Application to User Interface Design – In: C. Nehaniv (ed), 242-291. Computation for Methafor, Analogy and Agents. Springer.

Graafi semioosi puhul on tegu graafide kui paljuaspektiliste objektide semioosimisega (ehk semiotiseerimisega).John-Tagore Tevet (1990). Interpretation on some Graph Theoretic Problems. Estonian Acad. Sci.

 Viited 

 Vaata ka 
 Graafide semiootiline modelleerimine

Kategooria:Graafiteooria
Kategooria:Semiootika