Pikksaba-änn

Pikksaba-änn (Stercorarius longicaudus) on änlaste sugukonda kuuluv linnuliik.

Välimus
Pikksaba-änn on 48–53 cm pikk. Keskmised sabasuled on kuni 22 cm pikkused. Tiibade siruulatus on 105–117 cm. Kaalub 230–350 g.

Pikksaba-änni sulestik on mustpruun, kael on kollakas ja rind valkjas. Tema teravad keskmised tüürsuled on äärmistest poole pikemad.

S. l. pallescens'i kõhupool on heledam kui põhialamliigil. Gröönimaal on nähtud ka üleni tumehalle pikksaba-änne.

Alamliigid ja levik
Liigil on kaks alamliiki:
 S. l. longicaudus Vieillot, 1819 – Põhja-Skandinaaviast Leenani
 S. l. pallescens Løppenthin, 1932 – Leenast ida pool Siberis, Kamtšatka poolsaarel, Alaskal, Põhja-Kanadas ja Gröönimaal.

Eestis võib pikksaba-änni näha kevadel ja sügisel mere ääres ja avamerel, harva ka suurtel siseveekogudel.

Pikksaba-ännid on merelinnud, väljaspool pesitsusaega elavad nad maismaast kaugel. Pesitsevad arktilises või lähisarktilises tundras, Skandinaavias kuni 1300 m kõrgusel merepinnast.

Toitumine
Suvel toituvad peamiselt lemmingutest. Lemminguid jahtides lendavad 10–20 m kõrgusel tundra kohal ja sööstavad siis maapinna poole. Kui lemminguid on vähe, võivad süüa ka karihiiri, putukaid, marju ja väikseid linde. Tavaliselt toituvad üksi.

Pesitsemine
Pesistusaeg algab juunis. Pikksaba-ännid on territoriaalsed, pesitsevad hajusalt. Pesa on maapinnal vooderdamata lohus.

Kurnas on kaks muna. Haudevältus on 24 päeva. Pojad saavad lennuvõimeliseks 24–27 päeva vanuselt.

Viited

Välislingid



Kategooria:Eesti kurvitsalised
Kategooria:Änlased