Eduard Oja

Eduard Oja  (17. jaanuar 1905 Palupõhja – 16. aprill 1950 Tartu) oli eesti helilooja, koorijuht, muusikapedagoog ja -kriitik.Rutt Tuvike, "Palupõhjal on nüüd helilooja Eduard Oja mälestuskivi", Maaleht, 13.07.2013 (vaadatud 02.08.2025)"Eduard Oja (1905-1950)", Geni.com (vaadatud 02.08.2025)

Ta sündis Palupõhja külas Vana-Põltsamaa vallas Põltsamaa kihelkonnas Viljandimaal metsavahi peres. Tal oli kaks venda ja kaks õde.

Ta õppis aastatel 1919–1925 Tartu Õpetajate Seminaris, kus kohtus ka oma eakaaslase Eduard Tubinaga. 1925. aastal astus ta Tartu Kõrgemasse Muusikakooli viiuli erialale, kuid kooli lõpetas ta hoopis Heino Elleri kompositsiooniklassis 1932. aastal.

Pärast kooli lõpetamist töötas Oja Tartus koorijuhi ja muusikapedagoogina, olles 1935–1941 Tartu Kõrgema Muusikakooli muusikateooria õp­pejõud. Samuti tegutses ta muusikakriitikuna, arvustades teiste seas ka Tartut külastanud vene heliloojat Sergei Prokofjevit.

Eduard Oja suri TartusEesti Muusika Infokeskuse andmeil Tallinnas ja on maetud Tartu Pauluse kalmistule.

2013. aastal avati Oja sünnipaigas Palupõhjal tema mälestuskivi. Samuti paikneb mälestustahvel tema endises elupaigas Elvas Kesk tänav 13."Eduard Oja end. elamu", Visitelva.com (vaadatud 02.08.2025)

Looming
Seni on arvatud, et Eduard Oja looming ei ole kuigi mahukas, kuna mitmed teosed on aegade jooksul hävinud. Valdav osa tema teadaolevast loomingust on aga ülimalt omanäoline ja väärtuslik. On ka arvatud, et tema säilinud loomingut lihtsalt ei tunta veel korralikult.Aare Tool. "Muusikalooline järeleaitamistund". Sirp nr 4, 29. jaanuar 2016. Lk 11

1930. aastate esimese poole loomingus (klaveripalade tsükkel "Vaikivad meeleolud"; "Ajatriloogia" tšellole ja klaverile; klaverikvintett) on Oja ulatuslikult kasutanud oktatoonilist helirida.

Helilooming
1928
Variatsioon-fantaasia "Kurval meelel kõnnin mina" klaverile
1929
Kvartett "Talveöine" sopranile, klaverile, viiulile ja tšellole (tekst Jaan Kärner)
1930
"Vaikivad meeleolud" klaverile
"Ilupoeem" sümfooniaorkestrile
1932
"Aeliita süit" viiulile ja klaverile (inspireeritud vene kirjaniku Aleksei Tolstoi ulmeromaanist "Aeliita", mis ilmus eesti keeles 1930 Alfred Kurlentsi tõlkes; süidi 3. osa "Magatsitlite tants" ilmus trükist 1935, 2. osa "Magri haud" 1936 ja 1. osa "Iidne laul" 1939)
"Sugestioonid" klaverile
1933
"Suurt Marit ja pisikest Peetrit", kantaat solistile, naiskoorile, klaverile ja orkestrile (rahvaluule)
"Ööpoeem baritonile ja sümfooniaorkestrile" (tekst Anna Haava)
"Vaikivad meeleolud keelpilliorkestrile"
1934
"Ajatriloogia" tšellole ja klaverile
"Eesti tants nr 1" viiulile ja klaverile
1935
"Klaverikvintett"
1936
"Ajatriloogia", sümfooniline süit
"Humoresk" sümfooniaorkestrile
1937
"Eesti tants" sümfooniaorkestrile
"Quasi marcia funebre" sümfooniaorkestrile
"Eesti tants nr 2" viiulile ja klaverile
1938
"Aeliita süit" viiulile ja klaverile
1940
"Lunastatud vanne", ooper (hävinud tulekahjus)
1941
"Müsteeriumid", sümfooniline poeem
1942 
"ere laul", sümfooniline pilt
1943
"Rätsep Õhk ja tema õnneloos", laulumäng-ballaad tšellole ja harfile (aluseks August Kitzbergi näidend)
1945
"Vanas stiilis sümfooniline süit"
1947
"Suur Oktoober", kantaat lugejale, segakoorile ja sümfooniaorkestrile
Lisaks koori- ja soololaule

Artikleid
"Muusika elukutsena". 1. osa. Muusikaleht 5/6, 1936
"Inspiratsioon". Muusikaleht 7/8 1936
"Muusika elukutsena". 2. osa. Muusikaleht 9, 1936
"Muusikalistest võistlustest ja nende tulemustest". Muusikaleht 2, 1938

Viited

 Kirjandus 
Lillenupuste., "Helilooja Eduard Oja. Mees, kes ei jäta juba ütlemata...", Esmaspäev nr 35, 27. august 1938, lk 7
Vardo Rumessen, "Varjus ja valguses. Helilooja Eduard Oja (1905–1950)", Tallinn: Eesti Raamat, 2007
 Aare Tool, "Piiratud transponeeritavusega heliread ja vorm Eduard Oja muusikas", Tallinn: Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia, 2016
 Aare Tool, "One-Movement Form in the Chamber Music of Heino Eller, Eduard Tubin, and Eduard Oja.", Res Musica, nr 7, 2015, lk 53−68
 Aare Tool, "Aspects of Octatonicism in the Music of Eduard Oja", Lietuvos muzikologija (Lithuanian Musicology), nr 16, 2015, lk 24−31
 Aare Tool, "Eduard Oja 110 - uurimisseis, kontekst, retseptsioon", Muusika 3/2015, lk 16−19

Välislingid
 "Eduard Oja", Eesti Muusika Infokeskus
 "Oja, Eduard", Eesti biograafiline andmebaas ISIK
 Veebinäitus "Eduard Oja 120", Tartu Linnaraamatukogu, 2025, koostas koostas Tiina Kariler
 Jüri Reinvere, "Eduard Oja – suurim anne, suurim hämarus", Muusika, 8. veebruar 2018
 Rutt Tuvike, "Palupõhjal on nüüd helilooja Eduard Oja mälestuskivi", Maaleht, 13.07.2013
 "Eduard Oja end. elamu", Visitelva.com
 "Varjust välja. Eesti helilooja Eduard Oja", Klassikaraadio, 25.02.2024 (saate koostas Kersti Inno)
 "Eesti Klassikaplaat. Eduard Oja", Klassikaraadio, 9. juuli 2015
 E. V., "Eduard Oja helilooja-tee", Eesti Sõna, 17. oktoober 1943, lk 6

Kategooria:Eesti heliloojad
Kategooria:Eesti koorijuhid
Kategooria:Eesti pedagoogid
Kategooria:Eesti muusikakriitikud
Kategooria:Pauluse kalmistule maetud
Kategooria:Sündinud 1905
Kategooria:Surnud 1950