Pelikan

Pelikan ehk roosapelikan (Pelecanus onocrotalus) on pelikaniliste seltsi kuuluv liik linde.

Pelikani perekonnas on peale roosapelikani veel seitse liiki. 

 Kirjeldus 
Isaslind on 175 cm pikk, kaalub 9–15 kg, nokk on 347–471 mm pikk. Emaslind on 148 cm pikk, kaalub 5,4–9 kg, nokk on 289–400 mm pikk. Tiibade siruulatus on 226–360 cm.

 Levik 
Pesitsusala ulatub Ida-Euroopast Lääne-Mongooliani, talvitusala Kirde-Aafrikast Põhja-Indiani. Sahara-taguses Aafrikas ning üksikutes kohtades Indias ja Vietnamis elab aasta läbi.

Eestis on pelikan haruldane eksikülaline. Esimest korda märgati Eestis pelikani 1953. aastal Pärnumaal Käomardi lahes.

Eluviis
Elavad järvede, deltade ja laguunide ääres ning soodes. Eelistavad madalikke, kuid neid on nähtud ka 1372 m kõrgusel merepinnast.

Pelikanid on maaspesitsejad. Tavaliselt elavad suurtes kolooniates. Pesade tihedus on 1–1,55 pesa ruutmeetri kohta. Naaberpesade keskpunktide vahe on 77 cm, kitsastes oludes ka ainult 48 cm. Pesa ehitavad tavaliselt pilliroost ja okstest, kuid Aafrikas pesitsevad mõnikord peaaegu paljaste kivide peal.

Kaukasusest põhja pool elavad pelikanid ehitavad pesa aprilli lõpus ja munevad kuni mai kolmanda nädalani. Balkani poolsaarel pesitsejad munevad aprillist juunini. Aafrikas eelistavad kuiva aastaaega.

Kurnas 1–3 muna, mis kaaluvad 152–226 g. Poegi hauvad mõlemad vanemad 29–36 päeva. Pojad lahkuvad pesast 65–75 päeva vanuselt.

Toitumine
Pelikanid toituvad kaladest. Euroopas eelistavad karpkala, Hiinas söövad kefaale, Aafrikas kirevahvenlasi. Saagiks langevad kalad kaaluvad tavaliselt 300–600 g. Edela-Aafrikas söövad ka kuldkurk-kormorani mune ja poegi. Londonis St Jamesi pargis elavad pelikanid söövad mõnikord tuvisid.

Nokk on varustatud paunaga, mille maht on 13 liitrit. Söögi hankimiseks laseb pelikan veel nokapauna voolata. Pauna sattunud kalad neelab pelikan alla.

Pelikan sööb päevas 900–1200 g kala. Püüavad kala varahommikul ja pärastlõunal, keskpäeval puhkavad. Võivad käia kala püüdmas pesitsuspaigast mitmesaja kilomeetri kaugusel.

 Looduslikud vaenlased 
Pelikanide mune söövad raipekotkas, must-harksaba, lühisaba-ronk ja pühaiibis. Marabu, kilg-merikotkas ja raipekotkas söövad mõnikord noorlinde, kuid arvatakse, et nende mõju populatsioonile on ebaoluline. Mõnes piirkonnas on noorlindudele ohuks šaakalid, hüäänid ja lõvid. Täiskasvanud pelikane söövad mõnikord krokodillid ja haid.

 Viited 

 Välislingid 



Kategooria:Pelikanilised