Varjuteater (romaan)

"Varjuteater" on Viivi Luige 2010. aastal Eestis ilmunud autobiograafiline romaan. 

Luik keskendub romaanis eluperioodile Roomas (1998–2003), kuid peatub pikemalt ka Berliinis ja Helsingis veedetud ajal. 

Romaan on tõlgitud soome (Varjoteatteri. Tammi 2011. Tõlkinud Anja Salokannel), ungari ("Arnyekszinhaz". Magyar Naplo 2017. Tõlkinud Bela Javorszky), läti (Enu teatris. Mansards 2017. Tõlkinud Ruta Karma) ja saksa (Schattenspiel. Wallstein 2018. Tõlkinud Cornelius Hasselblatt) keelde.

 Vastuvõtt 
Viivi Luik ei määratle "Varjuteatrit" ei reisikirja ega mälestusteraamatuna, vaid nimetab seda selgelt romaaniks.Kaarel Kressa "Viivi Luik: kogu mu elu on kulunud iseendaks saamise peale". Eesti Päevaleht, 4. detsember 2010 (kasutatud 22. august 2012) Kirjanduskriitik Kaarel Kressa on raamatut nimetanud mosaiiktekstiks, mille tükke eristavad värvide asemel eri ajajärgud ning tükkideks on mälupildid ja väikesed vaatlused.Kaarel Kressa "Viivi Luik: kogu mu elu on kulunud iseendaks saamise peale. Arvustus: Palveränduri mosaiiktekst". Eesti Päevaleht, 4. detsember 2010 (kasutatud 22. august 2012)

Rein Veidemann nimetas "Varjuteatrit" pärast ilmumist Mats Traadi "Õelate lambi" kõrval teiseks 2010. aasta eesti proosasündmuseks.Rein Veidemann "Viivi Luik – ajatu teeline". Postimees, 27. november 2010 (kasutatud 22. august 2012) 

2010. aastal ilmunud "Varjuteatril" on otsesed sidemed 1985. aastal ilmunud "Seitsmenda rahukevadega", eelkõige otseste viidete (Rooma jõudmine sai alguse 1949. aastal kodukandist), aga ka tinglikumate ühenduste näol (tagasivaade lapsepõlve 1950. aastatel).Joel Sang "Sõnale alluv maailm". Keel ja Kirjandus, 3/2011, lk 212–213 (kasutatud 22. august 2012) Romaani on võrreldud ka Aare Pilve "Ramadaaniga" (2010), mis kujutab samuti sügavamat sissevaadet Itaaliasse. Joel Sangale toob "Varjuteater" meelde ka Curzio Malaparte "Kaputti" (1944) Joel Sang "Sõnale alluv maailm". Keel ja Kirjandus, 3/2011, lk 214 (vaadatud 22.08.2012).

 Auhinnad 
Aasta parim reisikiri (2011)Maris Meiessaar "Viivi Luige "Varjuteater" valiti aasta parimaks reisiraamatuks". Eesti Päevaleht, 12. aprill 2011.

 Viited 

 Välislingid 
Arne Merilai "Viivi Luik. Varjuteater. Tallinn, Estonia.". The Free Library (inglise keeles)
Rein Veidemann "Viivi Luik – ajatu teeline". Postimees, 27. november 2010
Maarja Kangro "Hommage iseendale ". Looming, 4/2010
Kaarel Kressa "Viivi Luik: kogu mu elu on kulunud iseendaks saamise peale". Eesti Päevaleht, 4. detsember 2010
Doris Kareva "Muutlik varjuteater". Sirp, 7. jaanuar 2011
Juhani Salokannel "Viivi Luik. Varjuteater". Tuglas-seura, Elo 1/2011 (soome keeles)
Joel Sang "Sõnale alluv maailm". Keel ja Kirjandus, 3/2011, lk 212–215
Johanna Ross "Miks häbeneda muinasjuttu?". Vikerkaar, 3/2011
Maris Meiessaar "Viivi Luige "Varjuteater" valiti aasta parimaks reisiraamatuks". Eesti Päevaleht, 12. aprill 2011
Tiit Pruuli "Luule ja proosa Viivi Luige reisikirjanduses". Sirp, 15. aprill 2011
Toomas Kiho "Rohelised raamatud". Sirp, 13. mai 2011
"Möödunud aasta parimaks eesti ilukirjandusteoseks valiti "Varjuteater"". Delfi, 26. jaanuar 2012

Kategooria:Eesti romaanid
Kategooria:2010. aasta Eestis
Kategooria:2010. aasta kirjandusteosed