Õie Orav

Õie Orav (aastani 1955 Õie Kaasik; sündinud 16. juulil 1934 Jõelähtme vallas Harjumaal) on eesti filmiteadlane, näitleja, stsenarist ja lavastaja.Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Elulugu
Õie Orav on ehitusmeistri tütar.

Ta lõpetas 1954. aastal eksternina Tallinna 2. Keskkooli, 1956. aastal Eesti Draamateatri õppestuudio ja 1964. aastal Üleliidulise Riikliku Kinematograafia Instituudi filmidramaturgia erialal. 

Õie Orav on mänginud filmides ja telelavastustes ning kirjutanud stsenaariumi järgmistele dokumentaalfilmidele: 
1965 "Tagasitulek" (portreefilm Helmi Puurist), 
1968 "Ants Eskola" (portreefilm koostöös Lea Tormise ja Mikk Mikiveriga), 
1975 "Sündis inimene" (film ühest imelisest hetkest – elu algusest),
1986 "117. hooaeg" (teatrist Vanemuine)
1988 "Hermaküla" (mõtisklus Evald Hermakülast)

Ta oli aastatel 1965–1985 Eesti Televisiooni tunnustatud filmikommentaator, koostas 100 Nõukogude Liidu ja sotsialismimaade väärtfilmist koosneva programmi. Ta on kirjutanud üle 200 maailma filmiajaloo- ja kaasajateemalise saatestsenaariumi ning olnud ise ka saatejuht.

Õie Orav asutas 1992. aastal oma filmi- ja videoettevõtte Väike Orav, kus valmisid tema autorifilmid: 
1992 "Miliza" (lauljatar Miliza Korjusest), 
1993 "Tooni" (lauljatar Tooni Kroon-Laamani elust ja loomingust), 
1994 "Leonhard" (näitleja Leonhard Merzinist), 
1997 "Puud laulavad, kivid räägivad" (näitleja Rein Arenist)
2001 videofirmas Maurum film "Orgulas" (näitleja Jaanus Orgulasest)

Ta esines aastatel 1965–1995 Eestis üle tuhande korra vestluste, filmitutvustuste ja loengutega maailma kinost, tegi telesaateid ja pidas loenguid ka Vilniuses, Minskis, Kišinjovis, Taškendis, Leningradis (Peterburis), Moskvas jm. Ta on esinenud loengutega Tallinna Kultuuriülikooli filmiteaduskonnas ja olnud 1981–1989 ühiskondlikus korras teaduskonna juhataja, pidas 1982–1983 loenguid ka Tallinna Pedagoogilises Instituudis. 

Õie Orava uuringute põhisuund nii näitlejaid portreteerivates raamatutes kui ka filmides on olnud näitlejatöö olemuse ning selle töö erinevuste selgitamine teatris ja filmis. 2003. aastal ilmunud kaheosalises raamatus annab ta põhjaliku ülevaate Eestis Nõukogude perioodil tehtud mängufilmidest. 

Teoseid
Temalt on ilmunud üle 30 teaduspublikatsiooni, 5 raamatut ja üle 100 aimeartikli.
Innokenti Smoktunovski. Tallinn 1973
Юри Ярвет. Tallinn 1977
Кальё Кийск. Moskva 1984
Huvitavate kohtumiste aasta. Tallinn 1984
Юри Ярвет. Moskva 1988
Tallinnfilmi mängufilmid I–II. Tallinn 2003

Tunnustus
 1973 Eesti Kinoliidu aasta kriitik 
 1977 Eesti Kinoliidu aasta kriitik
 1984 üleliidulise aasta kriitikapreemia I auhind
 2007 Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali elutööpreemia

Viited

Kirjandus
Eesti entsüklopeedia 14, lk 344

Välislingid

Kategooria:Eesti filmiteadlased
Kategooria:Eesti lavastajad
Kategooria:Eesti näitlejad
Kategooria:Eesti saatejuhid
Kategooria:Eesti stsenaristid
Kategooria:Tallinna Ülikooli õppejõud
Kategooria:Tallinna Reaalkooli vilistlased
Kategooria:Sündinud 1934