Roosterind-tüll

Roosterind-tüll ehk mornel (Eudromias morinellus) on väike kurvitsaline.

 Süstemaatika ja välimus 
Taksoni kirjeldas Carl von Linné 1758. aastal teoses "Systema Naturae" nimetuse Charadrius Morinellus all. Zoonomen. Internet Bird Collection. Roosterind-tüll on monotüüpne liik (alamliike ei eristata).

Lind on umbes rästasuurune, kehapikkusega 20–24 cm. Tal on nii hund- kui ka puhkesulestikus selge hele ja pikk kulmutriip, mis ulatub kuklale, moodustades sellel V-kujundi (sarnaselt nõmmelõokesega); hele kaarjas puguvööt, rohekaskollased jalad ja mustjas nokk.AvianWeb. Emaslind on hundsulestikus natuke eredamalt värvunud kui isaslind.

 Levik ja bioloogia 
Roosterind-tülli pesitsusareaal on ulatuslik, hõlmates mägesid Euraasia põhjaosas ja Alaska lääneosas. Talvitusareaaliks on Vahemere ümbruse Põhja-Aafrika ja Lähis-Ida kuni Iraanini.

Kesk-Euroopas jääaja reliktina säilinud populatsioonid on jäänud haruldaseks.Biodiversity Europe.

Morneli populatsiooni maailmas hinnatakse küll kahanevaks, kuid liiki peetakse sellegipoolest praegu soodsas seisundis olevaks. Euroopa mornelid rändavad väikestes salkades ja laial rindel, tehes rändepeatusi kindlaks kujunenud kohtades. Nad lahkuvad pesitsusaladelt augustis ja septembris ning alustavad tagasirännet veebruari lõpus või märtsis. Nad pesitsevad eraldi paaridena maist augustini. Vanalinnud võivad ööbida seltsingus. Ka talvitusalal tegutsevad mornelid seltsingutena.

Mornel pesitseb kiltmaadel ja mägedes hõreda taimkattega lauskjal lagemaastikul, samuti sambla, madala rohu või samblike ja kaljupaljanditega arktilises tundras. Rändel peatuvad mornelid madala taimestikuga avamaastikul, näiteks nõmmedel ja kesapõldudel. Mornelid talvituvad kivistes ja põõsastega steppides, poolkõrbetes ja kultuurmaastikul.

Morneli pesa on madal lohk paljal pinnasel või madalas taimkattes. Kui sobivaid elupaiku on vähe, võivad nad pesitseda kahe- kuni viiepaarilistes hajali rühmades. Pesad rajatakse tavaliselt üksteisest paarsada meetrit kuni mitu kilomeetrit eemale.

Kurnas on kaks kuni neli muna, need on seemiskollase, kollaka või roheka taustaga ja kirjatud mustjaspruunide tähnidega.Audubon Guides Munade ja poegade eest hoolitseb peamiselt isaslind.

Mornel on segatoiduline lind. Loomse toidu moodustavad selgrootud: mardikad, kahetiivalised, liblika röövikud, sihktiivalised, sipelgad, ämblikud, teod ja vihmaussid. Taimne toit on lehed, seemned, marjad ja õied (nt kukemarja perekonnast).

 Eestis 
Eestis on roosterind-tüll väikesearvuline hajus läbirändaja, kevadrändel maikuu teisel poolel, sügisrändel augusti lõpus ja septembris.

Rändel morneleid kohatakse üksikult või mõne-, väga harva üle kümneisendilistes rühmades madala rohuga mererannikul ja sisemaal küntud põldudel. 

Roosterind-tülli nähti Eestis esmakordselt 1870. aastatel Tartu lähedal, Estbirding.Russow, V. 1880. Die Ornis Ehst-, Liv- und Curlands mit besonderer Berücksichtigung der Zug- und Brutverhältnisse. – Archiv für die Naturkunde Liv-, Ehst- und Kurlands, 2. Ser. 9 (1): 1–216. praeguseni on liiki Eestis kohatud rohkem kui 30 korral. Linde on maastikul raske leida, tõenäoliselt rändab neid Eestist läbi rohkem, kui praegu arvatakse. / Aasta lind – tüllid/ Aasta lind 2012 – tüllid.

Meedias
1990. aastate alguses avaldati ajakirjas Eesti Loodus järjejutuna Bengt Bergi "Minu sõber mornel" ("Min vän fjällpiparen").

Nimetused
Roosterind-tülli on enam kui kolmveerand sajandi jooksul nimetatud mitmeti.

 Eesti lindude nimestik Piiper et al., 1922 roostepugu-rüüt Eesti linnustik Härms, 1927 mornellrüüt Eesti NSV linnud Kumari, 1954 roostepugu-tüll Eesti lindude välimääraja Kumari, 1974 mornell Eesti lindude välimääraja Kumari, 1981 mornel Eesti entsüklopeedia EE, 1992 mornel Birds of Estonia Leibak et al., 1994 roosterind-tüll (mornel) Euroopa linnud Jonsson, 1992 / EE, 2000 roosterind-tüll

 Viited 

 Välislingid 

 Avibase
 Avibirds
 xeno-canto

Kategooria:Tülllased