Meririsla

Meririsla ehk merirüdi (Calidris maritima) on kurvitslaste sugukonda kuuluv lind. Ta on Eestis arvatud III kaitsekategooriasse (2012).

 Välimus 
Meririsla on 20–22 cm pikk. Isaslind kaalub 52–94 g, emaslind 60–105 g.

Meririsla ülapool on tumehall, rind hall, tagakõht valge. Tema nokatüvik ja jalad on kollased. Sarnaneb välimuselt tuhkrislale, kuid meririslal on alapoolel peenemad triibud.

 Levik 
Meririslad elavad Kirde-Kanadas, Gröönimaal, Islandil, Teravmägedel, Franz Josephi maal, Skandinaavias ja Loode-Siberis. Talvituvad Põhja-Ameerika idarannikul ja Loode-Euroopas.

Eestis on ta harv läbirändaja (perioodidel oktoober-november ja märts-aprill (mai)) ning talikülaline, keda kohtab peamiselt läänesaarte lõunaosas.

Pesitsevad tundras, kliburannikul ja laguunide ääres. Talvel elavad rannikul.

 Toitumine ja eluviis 
Pesitusajal toitub meririsla hooghännalistest, kahetiivalistest, käguvaablastest, lehetäidest, ämblikest, kõhtjalgsetest ja rõngussidest. Söövad ka lehti, pungi, marju ja seemneid. Talvel ja rändel toituvad putukatest, väikestest koorikloomadest, rõngussidest ja vetikatest.

Otsivad toitu litoraalivööndis kivide vahelt ja taimede alt. Tundras otsivad toitu ainult maapinnalt mitte mullast. Tavaliselt toituvad päeval.

Sotsiaalsed, tavaliselt on neid näha väikestes parvedes. Vahel kuni 250-linnulistes parvedes.

 Pesitsemine 
Fääri saartel ja Islandil munevad mai keskpaigas, Teravmägedel juuni lõpus, Venemaal juuni keskpaigast juuli keskpaigani. Rohuga vooderdatud pesa asub maapinnal.

Kurnas on neli muna mõõtmetega 37 × 26 mm. Muna kaalub 13,3 g. Isaslind haub mune 21–22 päeva.

Meririsla võib elada 8-aastaseks.

 Viited 

 Välislingid 


Kategooria:Kurvitslased
Kategooria:Eesti kurvitsalised