Tartu vana Maarja kirik

Tartu vana Maarja kirik oli Tartu kirik, mis hävis Põhjasõjas ning mille krundile 19. sajandi algul  ehitati Tartu Ülikooli uus peahoone.

Ajalugu
Kirik ehitati arvatavasti 14. sajandil Tartu saksa koguduse kirikuks (eesti kogudus kasutas Jaani kirikut). 1525. aastal sai Maarja kiriku luterlik kogudus. Poola ajal kasutasid vana Maarja kirikut jesuiidid. Rootsi ajal oli Maarja kirik korraga nii Rootsi garnisoni, rootsi-soome koguduse kui ka vastavatud Academia Gustaviana koguduste kirik,Kristjan Luhamets, Koguduse lugu: Tartu Maarja, e-kirik.eelk.ee, 25. sept. 2020, aastail 1640–1642 kasutas seda Tartu ülikoolEesti arhitektuur 4. Tallinn, 1999, lk 18.. Rootsi ajal samuti toimus aastatel 1638–1641 osa ülikooli õppetööst kiriku kooriruumidesVillu Päärt. "Ajaloo ja keemia vahel" Tarkade Klubi, jaanuar 2008, lk 41–43..

2010. aastal toimunud arheoloogilistel uuringutel tuli peahoone ja Tartu Ülikooli vana keemiahoone vahelisel alal maapinnast välja arvukalt kunagise Maarja kiriku kalmistule maetud inimeste luustikke. Arheoloog Martin Malve usub, et kalmistu piir ulatub keemiahoone keskpaigani ja terve Jakobi tänav on kalmistuala. Tartu Ülikooli ajaloo ja arheoloogia instituudi arheoloogia vanemteadur Heiki Valk on ühe lapsematuse dateerinud 13.–14. sajandisse, kaela pandud helmeste järgiJüri Saar "Arheoloogid leidsid hulga luustikke" Postimees, 16. august 2010.. Kaevamistel leiti ka üks Rootsi aega paigutuv mehe matus.

1656. aastal peideti Maarja kiriku kooriruumi-alustesse hauakambritesse Vene vägede eest ülikooli arhiiv, raamatukogu ja trükimasinad. Välja toodi need alles 30 aasta pärast. Ajaloolase Malle Salupere arvates võis just sellest tekkida legend, mille järgi peidetud ühte Maarja kiriku hauakambrisse või kaevu Liivi sõja aegu varandus.Malle Salupere. Tuhandeaastane Tartu. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2004, lk 96–97.

Põhjasõja lõpuks olid Maarja kirikust alles vaid varemed, selle telliskive kasutati Püssirohukeldri ehitusel.  1763. aastal valminud jooniste järgi oli Maarja kirik 3-lööviline tellisbasiilika polügonaalse lõpmikuga koori, läänetorni, kahe väikese trepitorniga pikihoone läänenurkades ja kabelitega koori ja pikihoone külgedel. Nagu enamik teisi Tartu vanalinna ehitisi, oli ka Maarja kirik ehitatud parvedele.

Uus Tartu Maarja kirik valmis 1841. aasta lõpul ning pühitseti sisse 11. jaanuaril 1842. Saksakeelne Tartu Jaani linnakogudus jäi edasi Tartu Jaani kirikusse ning eestikeelne Tartu kihelkonnakogudus valminud uues Tartu Maarja kirikus.
 Koguduse vaimulikud 
Maarja kirikus on teeninud:
1525–1552,  Herman Marsow,  ülempastor 
 1553–1558, Johann CrispinusRecke, Johann Friedrich v.; Napiersky, Karl Eduard: Allgemeines Schriftsteller- und Gelehrten-Lexicon der Provinzen Livland, Esthland und Kurland. 1 köide A-F, Mitau 1827, lk. 375  
 1521, Christian Löwemann, kaplan
 1530–1558, Joachim Mulzow,
1539,  Petrus Kind, 
1546, Albanus Krüger,
1553–1556,  Johann Wettermann.
Balthasar Gothardi,  Poola ajal katoliku preester,  praost
Olaus AlginusEduard Philipp Körber, Materialien zur Kirchen- und Prediger-Chronik der Stadt Dorpat, Dorpat, 1860, seite 16. 
Johannes Jonas, Rootsi aegne luterlik pastor
Petrus Schomer, 
Heinrich Kemner, 
Michael Bostadius, 
Nicolaus Martin Lavonius, 
1665–1668, Peter Lanzelius 
Herlacus Buthelius, 
Jeremias RaumstadiusRaumstadius, Jeremias Gregorii (1628–1673), kansallisbiografia.fi, 
Andreas Riesener, 
 Johannes Chilian Rauschert, Rootsi garnisoni kaasõpetaja 
1688–1693, Johann Tomptelius 
Lorenz Quist, 
Lorenz Johann EkrothKarl E. Napiersky, "Beiträge zur Geschichte der Kirchen und Prediger in Livland: Livländische Kirchen- und Prediger-Matrikel". An der St. Marienkirche, 1843 seite 25 , 
Johann Hartmann Creidius (ka Kreidij; 1655–1709)Georg Adelheim : Das Revaler Bürgerbuch: 1710-1786., Reval 1934 lk. 8.

Häving
Malle Salupere kinnitust mööda jäi Maarja kirik varemetesse juba 1667. aasta põlengus, mil hävis torn ja kellad üles sulasid. Kirikuhoone kannatas ka Põhjasõja ajal 1704. aastal ja 1775. aasta tulekahjus. Maarja kiriku ja 1708. aastal Toomemäel õhitud piiskopilinnuse tellistest rajati Toomemäe nõlva sisse – praeguse Lossi tänava poole – aastatel 1768–1778 püssirohukelder, kus 1982. aastast peale töötab restoran.Püssirohukelder. Ajalugu www.pyss.ee Kasutatud 23.08.2012. Lõplikult lammutati kirikuhoone 19. sajandi algul.

Hilisemad ehitised samal kohal
pisi|Tartu Ülikooli peahoone ehitamise käigus samas asukohas varem olnud Tartu vanasse Maarja kirikusse ja surnuaeda maetud inimeste luud maeti 1806. aastal ümber Toomemäe vallikraavi, kuhu püstitati Krause jooniste järgi neljakandiline punastest tellistest monument, Rahvaste mälestussammas.
Nüüdne Tartu Ülikooli peahoone ehitati aastatel 1804–1809 ülikooli arhitekti Johann Wilhelm Krause projekti järgi endise Maarja kiriku kohale. Ehitamise käigus väljatulnud luustikud maeti ümber Toomeorgu, kuhu püstitati Rahvaste monument.

1860. aastal ehitati ülikooli peahoone taha uus kirik ülikooli koguduse tarbeks, tänapäeval paikneb selles hoones Tartu Elektriteater.

Viited

Välislingid
 Keskaegne Maarja kirik
 Jüri Saar. "Torutööd tõid Tartus lagedale Maarja kiriku müürid" Postimees, 23. august 2010.
 Jüri Saar. "Arheoloogid leidsid hulga luustikke" Postimees, 16. august 2010.

Kategooria:Tartu piiskopkonna kirikud
Kategooria:Tartu ajaloolised ehitised
Kategooria:Gooti kirikud Eestis
Kategooria:Tartu endised kirikud
Kategooria:Kristlus Eestis