Hirvepargi miiting

Hirvepargi miiting oli 23. augustil 1987 Tallinnas Hirvepargis toimunud esimene rahva omaalgatuslik poliitiline meeleavaldus okupeeritud Eestis, mille eesmärgiks oli nõuda avalikult Molotovi-Ribbentropi pakti ja selle salaprotokollide avalikustamist ning pakti tagajärgede likvideerimist.

 Ettevalmistus miitinguks 
Aktsiooni eestvedajateks olid MRP-AEG liikmed Tiit Madisson, Heiki Ahonen, Lagle Parek ja Erik Udam. Rahvast teavitati Ameerika Hääle, Raadio Vaba Euroopa vahendusel ja suuliselt. MRP-AEG Infobülletääni trükiti põlve otsas ja nii said seda lugeda vaid need, kelleni väljaanne tuttavate kaudu jõudis. 

Madisson esitas vastavalt kehtivale korrale taotluse korraldada meeleavaldus tähtajaks, 16. augustiks Tallinna Linna Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomiteele taotluse korraldada MRP sõlmimise aastapäevaga seoses Raekoja platsil rahvakoosolek. Niisugune taotlus oli enneolematu, mistõttu linnavalitsus läkitas selle seisukohavõtuks partei linnakomiteesse, see omakorda EKP Keskkomiteesse.Mati Graf. "Rahvuskommunistid". Tallinn, kirjastus "Argo", lk. 45

Keskkomitee büroo arutas seda oma istungil, ent ei võtnud tõsiselt. Arno Almanni ettepanek esineda enne 23. augusti MRP-d hukka mõistva avaldusega lükati tagasi. KGB juht Karl Kortelainen kommenteeris: «Almann tekitab paanikat, sinna koguneb kõigest mõnikümmend inimest.» EKP KK büroo saatis asja otsustamiseks tagasi partei Tallinna linnakomiteesse, mille kaudu tuli lõpuks luba. Kortelainen saatis siiski ettevaatuse mõttes oma töötajad "vabal teemal" vestlema potsentsiaalsete rahurikkujatega.

Linnavalitsus otsustas saata miitingule tuntud ühiskonnategelasi, töö- ja sõjaveterane ning ajaloolasi, kes mikrofoni ette astudes pidanuks erimeelsete väited kummutama, kuid ei õnnestunud leida inimest, kes soovinuks end sellega siduda. Kõik "ideoloogilise võitluse eesliinil" olijad olid kas puhkusel, jäid haigeks või lihtsalt keeldusid kategooriliselt osalemast."Rahvuskommunistid", lk. 46

Kuna tükk aega ei soovinud ükski võimuorganisatsioon teha otsust selle kohta, kas üritus lubada või keelata, tuli otsus alles viimasel hetkel. Küll aga keelas linnavalitsus seda korraldada Raekoja platsil, sest see oleks nii turistidele kui juhuslikele möödakäijatele pakkunud huvitavat vaatemängu. Selle asemel soovitati üritus korraldada Hirvepargis. Ürituse õnnestumise nimel korraldajad nõustusid.

Pühapäeval, 23. augustil sulges miilits liikluseks kõik Hirveparki viivad teed. Ümber pargi paigutati radiofitseeritud "Volgad", pargipinkidel istusid juba mitu tundi varem julgeolekumehed. KGB jäädvustas filmi- ja videokaameratega kogu ürituse, kõik öeldud sõnad ja peaaegu kõik miitingulised. Loomulikult saabus üritust jälgima "grupp seltsimehi" Moskvast.

 Miitingu käik 

Algul hakkas rahvas kogunema Raekoja platsile, nagu varem välja kuulutatud, siis liiguti sealt rongkäigus Hirveparki. Kanti loosungeid "Molotov-Ribbentropi sobing avalikuks!", "Enesemääramisõigust Baltimaadele!", "Tühistada Molotov-Ribbentropi leping!", "Stalinlikud timukad kohtu alla!", "Vabadust Enn Tartole ja Mart Niklusele!" jt. 

EKP Tallinna linnakomitee esimene sekretär Enn-Arno Sillari ja Eesti NSV siseminister Marko Tibar jälgisid rongkäiku Harju ja Kullassepa tänava nurgal.

Koosolekule leiti sobiv koht Hirvepargi treppidel. Avakõnes rääkis peakorraldaja Tiit Madisson Saksamaa ja Nõukogude Liidu vahel sõlmitud mittekallaletungi lepingust ja selle salajastest lisaprotokollidest, mis jagasid Ida-Euroopa mõjusfäärideks. Esmakordselt avalikustati lepingu rakendamisest põhjustatud inimohvrite arv ja tõstatati küsimus Eesti omariikluse taastamisest. Mitmetuhandelise kuulajaskonna ees esinesid kõnedega Heiki Ahonen, Erik Udam, Villu Rooda, Lagle Parek, Jüri Mikk, Roman Bode, Kalju Mätik, vastasleeri esindaja kommunist Platon Afanasjev ning luuletustega Merle Jääger ja Raivo Raave. Ühiselt lauldi laulu "Meil merevood on vabad". Lagle Pareki üleskutset end stalinismi ohvrite monumendi algatusrühma kirja panna järgis üle saja inimese.

 Reaktsioon 

Meeleavaldusele kogunenud kuni seitsmetuhandelist rahvahulka ei osanud oodata võimud ega korraldajad.

Valges majas, partei linnakomitees ja KGB-s oli pühapäev, 23. august vaat et tööpäev. Samal õhtul kogunes EKP KK büroo peaaegu täies ulatuses (ametlik istung toimus järgmisel päeval). Karl Vaino suhtus Hirvepargi miitingusse kui isiklikku auhaavamisse, katsena mustata tema juhitavat heaoluvabariiki ja idoloogilise häbiplekina. Ta luges moraali nendele, kes pidanuks natsionalistidele vastulöögi andma ja muutma rahvakogunemise nõukogude võimu heakskiitvaks ürituseks. Vaino ütles ka välja, mida ta Karl Kortelaisest ja tema "kontorist" arvab. Hirveparki oli kogunenud KGB prognoosidest mitukümmend korda rohkem inimesi. «Milleks on meil tarvis organeid, kes isegi seda ei suuda ennustada,» tigetses ta."Rahvuskommunistid", lk. 49

24. augustil tegi EKP KK büroo otsuse, milles mõistis hukka "rahvajõugu" (otsus oli venekeelne ja selles kasutati halvustavat sõna сборище) kogunemise Hirvepargis, mis olevat "vastuolus tõelise demokraatia ja avalikustamise olemuse ning mõttega, mida inspireeriti välismaa õõnestusagentuuride poolt". Tolle rahvajõugu kogunemine olevat olnud vaimult natsionalistlik ja nõukogudevaenulik.

Eesti NSV meedias ilmusid paskvillilaadsed kirjutised, milles püüti Madissoni, Parekit ja Mikku kujutada lihtlabaste varaste ja sulidena, provokaatoritena, kes moonutavad ajalugu.

Samas vaimus, tigedalt ja asja olemust moonutavalt edastas teavet NSV Liidu telegraafiagentuur TASS. Analoogse hoiaku võttis kohe NSV Liidu keskajakirjandus."Rahvuskommunistid", lk. 50

5. oktoobril 1987 kogunes NLKP KK Poliitbüroo istungitesaali poliitbüroo vastav komisjon, lisaks keskkomitee osakonnajuhatajad ja nende asetäitjad ning Baltimaade ja nende pealinnade parteijuhid, kokku 25–30 inimest"Rahvuskommunistid", lk. 51. Alguses võtsid sõna Baltimaade esindajad. Karl Vaino lükkas ette Enn-Arno Sillari, kes raputas endale tuhka pähe, ent teda ei hakatudki kuigivõrd süüdistama. Isegi Karl Vaino võttis omaks, et MRP-st tuleb kirjutada ja rääkida avalikult, likvideerida ajaloo valgeid laike ning pöörata rahvuskeeltele enam tähelepanu"Rahvuskommunistid", lk. 53. Istungit juhatanud Jegor Ligatšov sõnas, et avalikustada tuleks doseeritult, et rahvast mitte šokeerida. Ta ütles: «Stalinismi ohvrite arv on tohutu suur, vaevalt võime seda kunagi avalikustada.»"Rahvuskommunistid", lk. 54 Nõukogude Liidu parteijuhid vaatasid Hirvepargi miitingule kui üksiknähtusele, mistõttu otsuse sõnastus oli üsna leebe ja ühtegi parteijuhti ei karistatud.

Miitingul osalemise tõttu sattusid paljud KGB repressioonide alla. Tiit Madisson oli sunnitud emigreeruma Rootsi.

 Tähtsus 

Peaaegu pool sajandit olid poliitilised algatused Eestis olnud kommunistliku partei täieliku kontrolli all. Hirvepargi miiting oli esimene suur omaalgatuslik rahvuslik-poliitiline meeleavaldus, millesse võimud Gorbatšovi perestroika ja glasnosti tingimustes otseselt ei sekkunud. Kommunistlikus parteis ja KGB-s valitses uues olukorras ebakindlus ja segadus. Rahvas haistis vabadust ja kogus tasapisi julgust. Hirvepargis ei nõutud veel otseselt iseseisvust ja Eesti Vabariigi taastamist, ent korraldajad olid tabanud okupatsioonivõimu kõige õrnemat kohta – Molotovi-Ribbentropi pakti ja selle salaprotokollide avalikustamine tähendas ajaloolise vale ja Nõukogude võimu ebalegitiimsuse paljastamist. Hirvepargi meeleavaldus oma nõudmiste õigusliku rõhuasetusega valmistas ette Eesti Vabariigi taastamise õigusliku järjepidevuse alusel 20. augustil 1991. aastal.

Mälestuse jäädvustamine

Kultuuriselts Hirvepark koostöös Euroopa Parlamendi liikme Tunne Kelami bürooga tähistas 23. augustil 2007 Hirvepargi meeleavalduse 20. aastapäeva kontsert-kõnekoosolekuga Hirvepargis, teaduskonverentsi, temaatilise postmargi ja kogumiku "Hirvepark 1987" väljaandmisega.

Hirvepargi miitingu asukohta tähistab mälestustahvel Lindamäe müüril, millel on kiri: "23. augustil 1987 toimus Hirvepargis rahvakogunemine, mis tähistas Eesti taasiseseisvumise algust".

Mitmesugust
2009. aastal kuulutas Euroopa Parlament 23. augusti – Molotovi-Ribbentropi pakti allkirjastamise kuupäeva – stalinismi ja natsismi ohvrite mälestuspäevaks.

Vaata ka
MRP-AEG
Balti apell
Balti kett

 Viited 

Kirjandus
Hirvepark 1987: 20 aastat kodanikualgatusest, mis muutis Eesti lähiajalugu. [Peatoimetaja Tõnu Tannberg; eessõna: Tunne Kelam; fotod: Taaniel Raudsepp; intervjuud: Anneli Kivisiv] Tallinn: Kultuuriselts Hirvepark, 2007. ISBN 9789949153510 (köites)
Viktor Niitsoo. Müürimurdjad: MRP-AEG ja ERSP lugu. Tallinn: [Ortwil], 2002. ISBN 9985897137

 Välislingid 
Meeleavaldus Hirvepargis, 23. august 1987: rahvas kogunemas Raekoja platsil ja suundumas Hirveparki. Fotod. Meie parlament ja aeg. Okupatsiooniaastad 1940–1991: 1987. www.nlib.ee Kasutatud 12.08.2012.
Hirvepark 23. augustil 1987. aastal. (Hirvepargi miitingu helisalvestis 1987) nommeraadio.ee Kasutatud 14. juunil 2012.
Eesti Kroonika, temaatiline nr.18 Intervjuu Lagle Parekiga MRP-AEG-st. Fotod: rahvas Harju tänaval ja Lindamäel, inimesed loosungiga: "Salinlikud timukad kohtu alla!", rahvahulgad Hirvepargi miitingul 23.08.1987. (1:50–3:35) www.filmi.arhiiv.ee Kasutatud 12.08.2012.
Priit Vare. Provokaatorite juubel (Artikli juures kolm fotot ajaloolisest Hirvepargi meeleavaldusest) blog.ekspress.ee 
Hirvepark 23.08.1989. ERSP videokollektsioon. filmi.arhiiv.ee Kasutatud 10. augustil 2012.
Reporter.ee: Hirvepargi kõnekoosolek keskendus Eesti kaitsele. Videoreportaaž sisaldab intervjuud Eve Pärnastega. www.postimees.ee Kasutatud 13.08.2012.
Hirvepark – koht, kus vaba mõte murdis läbi. www.epl.ee Kasutatud 14. juunil 2012.
Piinlikke momente Eesti lähiajaloost
 23. august 1987 – Eesti vabanemine algas julgustükist Hirvepargis, mitte Toompealt, Delfi, 23. august 2017
Hirvepargi miiting 30: meenutab Tiit Madisson YouTube'i kanal Objektiiv, 22. august 2017
Hirvepargi miiting 30: meenutab Eve Pärnaste YouTube'i kanal Objektiiv, 23. august 2017

Kategooria:Eesti NSV
Kategooria:Eesti vastupanuliikumine
Kategooria:Eesti taasiseseisvumine
Kategooria:1987. aasta Eestis
Kategooria:Eesti poliitilised sündmused
Kategooria:Meeleavaldused