Tartu linnamüür

pisi|Tartu linnamüüri säilmed Tartu botaanikaaias
Tartu linnamüür oli keskajal ehitatud Tartu kaitserajatiste süsteem.

Tõenäoliselt hakati maakividest linnamüüri ehitama 13. sajandil ning see valmis mitte enne 14. sajandit. Müür ümbritses keskaegset linnasüdant, selle pikkus oli kaks kilomeetrit ja keskmine paksus kaks meetrit. Tartu piiskopilinnuse (6,90 ha) ja linna (20,70 ha) ringmüüriga ümbritsetud pindala oli 27,60 hektarit.Valner Krinal, EESTI MAJANDUSAJALUGU. Õppevahend majandusteaduskonna I kursuse üliõpilastele. TARTU ÜLIKOOL, TARTU 1992. lk 46 Linnamüür ümbritses Toomemäge, kulges põhjaküljel Laia ja Kroonuaia tänava vahelisel alal nende tänavatega paralleelselt, Emajõe-poolsel küljel Vabaduse puiestee ja Magasini tänava vahelisel alal nendega paralleelselt, lõunaküljel Poe tänava piirkonnas. 

Müüri tornide ja väravate arvu kohta on eri allikates erinevaid andmeid, valdavalt pakutakse tornide arvuks 27, millest 9 olid väravaga (pakutud on ka 20 torni 5 väravagaJaak Juske "Lood unustatud Tartust" Tallinn: Pegasus, 2014 (2. trükk), lk 17). Suuremad väravad olid Karjavärav, Riia värav ehk Andrease värav, Toome värav, Jakobi värav ja Vene värav. Viimasena kindlustati linna jõepoolne soine külg, kus jõe ja linnamüüri vahel asusid ka mitu tiiki, millest suurim oli Pikk tiik.

Linnamüüri kindlustati ja täiustati kuni Põhjasõjani. 1708. aastal lasi Vene armee Tartu linnamüüri õhku, kuna kardeti linna langemist Rootsi kätte. 18. sajandil linnamüüril enam kaitsetähendust ei olnud. Enamik müürist on pärast suuri tulekahjusid kasutatud ehitusmaterjaliks uute hoonete rajamisel.

Osa säilinud linnamüüri on konserveeritud-rekonstrueeritud, kaetud katusega. Rekonstrueerimata osa seisukord on rahuldav, kohati halb. Rekonstrueeritud müüriosa kõrgus on 3-4 meetrit. Linnamüüri maakivist jäänuseid on tänapäeval näha neljas kohas:
Jakobi tänava ääres Krooksu pubi (Jakobi 34) juures Toome nõlvast laskumas
Tartu Ülikooli Botaanikaaias
Magasini tänava ja Vabaduse puiestee vahel
Ülikooli 8 hotelli taga

20. sajandi keskel tähistasid Tartu kodu-uurijad hävinud kaitsetornide ja väravate asukohad graniittahvlitega, mille abil saab ette võtta rännaku piki kunagisi kaitserajatisi.

2014. aastal avaldas Tartu kirjanik Juhan Voolaid linnamüüri tutvustamiseks raamatu "Hokimängija Tartu linnamüüril".Kirjanik Juhan Voolaid tutvustab lustlikul viisil Tartu linnamüüri Õhtuleht, 30.10.2014

 Tartu linnamüüri tornide ja väravate loend 
pisi|442x442px|L. Nörlingh'i Tartu plaan aastast 1696, täiendas Karl von Löwis of Menar aastal 1914. 

Numbrid kaardil ühtivad järgmiste kindlustustega: 1. Piiskopitorn; 2. (nimetu torn); 3. (nimetu torn); 4. Valge torn; 5. (nimetu torn); 6. Toomevärav ja Söetorn; 7. Kik in de Kogh; 8. Kuivtorn; 9. Moskva rondeel; 10. Kuraditorn; 11. Jakobi värav; 12. Veretorn; 13. Tömptorn; 14. Püha Juri torn; 15. Vene värav;16. Küütri tornike; 17. Mungavärav; 18. Küütrivärav; 19. Karjavärav; 20. Pasatorn; 21. Piinatorn ja -värav; 22. Riia värav; 23. Kõrgetorn. 

Suurtähtedega on märgitud järgmised (projekteeritud) bastionid: A. Karl IX bastion; B. Karl X Gustavi bastion; C. Gustav II Adolfi bastion; D. Karl XI bastion; E. Gustav I Vasa bastion; F. Ulrika Eleonora bastion; G. Kristiina bastion; H. Hedwig Eleonora bastion.
pisi|491x491px|Tartu plaan keskaja lõpus (u 1540–1560) Dr. Richard Ottow kaardi (koostatud 1923. aasta paiku) järgi
Järgnevalt on loetletud keskaegse Tartu kaitsetornid ja -väravad põhinevalt 2019. aastal ilmunud teosele "Eesti linnaehituse ajalugu. Keskajast tsaariaja lõpuni". Eestikeelsetele nimedele on lisatud saksakeelsed vasted põhinevalt Karl von Löwis of Menari teosele "Burgenlexikon für Alt-Livland" aastast 1922 (viimasest teosest pärineb ka esimene lisatud kaartidest) ning Hermann Sturmi kaardile hiliskeskaegsest Tartust (valminud hiljemalt 1923); samuti on lisatud üksikuid saksakeelseid nimesid vastavalt Tartu linnaarhivaar Titus Christiani esitlusele aastast 1913. 

Mõned nimetud tornid, mida von Löwis of Menar mainib, puuduvad "Eesti linnaehituse ajaloo" loendist, seega neid pole alljärgnevasse loendisse lisatud; kaardi pildikirjelduses olevas loendis on aga järgitud kaardil olevaid numbreid.

 Linnaväravad 

 Toomevärav (saksa keeles Thumbpforte / Dompforte)
 Jakobi värav ehk Nunnavärav (saksa keeles Jacobspforte / Jakobspforte ehk Nonnenpforte)
 Vene värav (saksa keeles Russische Pforte)
 Mungavärav (saksa keeles Mönchspforte)
 Küütrivärav (saksa keeles Küterpforte ehk Basilewitschpforte)
 Saksa värav ehk Karja värav (saksa keeles Deutsche Pforte ehk Karripforte)
 Piinavärav (saksa keeles Kynpforte / Kienpforte)
 Andrease värav ehk Riia värav (saksa keeles Andreaspforte (rahvasuus ka Drengs- või Drenspforte) ehk Rigasche Pforte)
 (nimetu värav piiskopilinnuse ees- ja pealinnuse vahelises kraavis)
 Tartu piiskopilinnuse väravahoone (saksa keeles Pforte in die Vorburg)

 Kaitsetornid 

 Toomemäe tornid (ilma piiskopilinnuseta): 

 Valge torn ehk Kik in de Kogh / Kiek in de Kök
 (nimetu torn)
 Kuivtorn ehk Pikk Hermann (saksa keeles Langer Hermann auf dem Dom)
 (nimetu torn)
 Moskva rondeel (saksa keeles Russischer Zwinger ehk Moskowiter Rondell ehk Basiliwitzturm)
 Punane torn ehk Kuraditorn (saksa keeles Teufelsturm)

 All-linna tornid 

 Veretorn (saksa keeles Blutturm)
 Tömptorn (saksa keeles Stuweturm / Stubenturm / Stumpfer Turm ehk Kreutz-Turm)
 (nimetu torn)
 Püha Jüri torn (saksa keeles Peinturm ehk Pulverturm)
 Küütri torn(ike)
 Pasatorn ehk Survetorn (saksa keeles Dreckturm ehk Druckturm)
 Piinatorn (saksa keeles Peinturm)
 Kõrgetorn ehk Punane torn (saksa keeles Hoher Turm ehk Langer Hermann der Stadt)

 Piiskopilinnuse tornid 

 Piiskopitorn (saksa keeles Bischofsturm)
 (nimetu torn)
 Valge torn (saksa keeles Weißer turm ehk Weißes Rondell)
 (nimetu torn)
 Söetorn (saksa keeles Kohlturm ehk Eckturm)
 Ees- ja pealinnust ühendava silla kaitsetornid

Johann Renneri "Liivimaa kroonika" (1556–1562) mainib samuti torni saksakeelse nimega "sunte Marx torne" (Püha Markuse torn?), kuid selle asukoht pole teada.

Viited

Välislingid
"Tartu välisilme kujunemine" Otto Freymuthi artikkel 1927. aasta koguteoses "Tartu"
"Linnamüüri ring" ekskursiooni tutvustus
Linnamüür Tartu Kultuuriväärtusega asjade ja -mälestiste register
Tartu keskaegne linnamüür, Kultuuriväärtusega asjade ja -mälestiste register
Kirjanik Juhan Voolaid tutvustab lustlikul viisil Tartu linnamüüri Õhtuleht, 30.10.2014
Dorpat.ru: Крепостная стена (Linnamüür)



Kategooria:Tartu ajalugu
Kategooria:Tartu ajaloolised ehitised
Kategooria:Linnamüürid
Kategooria:Eesti linnakindlustused
Kategooria:Tartu keskaeg
__SISUKORRATA__