Säärikud

pisi|püsti|Jossif Stalini isiklikud säärsaapad 1950. aastate algusest

Säärikud ehk säärsaapad (lõunaeesti murretes seerikud)Murdekaart. Vaadatud 31. jaanuar 2022 on kõrge säärega, põlvini ulatuvad jalanõud.

Säärsaapad on valmistatud üldiselt nahast (naistel ka seemisnahast), veekindlad säärikud kummist.

 Ajalooline kirjeldus 
Alates 17. sajandist hakkasid mehed Põhja-Eestis ja saartel säärsaapaid kandma pidulike jalanõudena. 19. sajandil olid need juba võrdlemisi tavalised.Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires.  Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 293

Vanemad säärsaapad valmistati juhtnahast, õmmeldud tallaga, nii et pealse ja talla ühendamisel moodustus saapapöida ühendav rant. Tavaks oli, et saapasääre ja põlvpükste vahelt jäi sukk paistma umbes 10 cm ulatuses.Eesti etnograafia sõnaraamat. Koostanud Arvi Ränk, toimetanud Õie Ränk. Tallinn 1995. lk 205
pisi|püsti|Kummist säärikud

19. sajandi keskel tulid poodides ja laatadel müügile Loode-Venemaal toodetud heledast juhtnahast saapad (Vene saapad, kalavinskid, astaskid), mida määriti veekindlaks muutmiseks tökatiga. Selliseid töösaapaid kandsid eelkõige kalurid ja metsamehed.

 Vaata ka 
 kalamehesäärikud
 kalavinskid
 kummikud
 saapad
 Soome sussid
 Vene saapad

 Viited 

 Kirjandus 
Reet Piiri. Eesti Rahva Muuseumi talurahvajalanõude kogu. ERM-i aastaraamat 46, 2003.

 Välislingid 
 Meeste säärsaapad. Eesti Rahva Muuseum.
 Naiste säärikud. Eesti Rahva Muuseum.

Kategooria:Jalanõud