Veski

pisi|Tänapäevased veskid on suuresti automatiseeritud
Veski (ka jahuveski) on ehitis või ettevõte, kus jahvatatakse teravilja.   

Tänapäevased veskid töötavad tavaliselt elektri või fossiilkütustega, et käivitada vastupidavast terasest või malmist hammastega või siledaid valtse. Kui nende abil eraldada kliid ja idud sisetoitekoest, siis saadakse püülijahu, aga kui kliid ja idud sisse jätta, siis täisterajahu. Eri jahvatusvõtted annavad silmnähtavalt erinevaid tulemusi, isegi kui saadused on toiteväärtuselt samad. Sellegipoolest eelistavad paljud pagarid ja loodusliku toidu armastajad kividega jahvatatud jahu selle tekstuuri ja tuumaka maitse pärast. Ühtlasi usuvad nad, et kivide vahel jahvatatud jahu on parema toiteväärtusega ja annab küpsetamisel parema tulemuse kui valtside vahel jahvatatud jahu. On väidetud, et kuna kivid jahvatavad aeglasemalt kui valtsid, siis valtsidega jahvatamisel puutub jahu kokku kõrgema temperatuuriga ning jahus olevad rasvad võivad oksüdeeruda ja rääsuda, mis hävitab osa jahus olevatest vitamiinidest. Kividega jahvatatud jahus on rohkem tiamiini, eriti kui jahu on saadud tritikust. Kuid kividega jahvatamine kestab kauem, mistõttu on veski tootmisvõimsus väiksem. Ühtlasi peavad kivid lühemat aega vastu ja neid on vaja sagedamini vahetada.

Tänapäeva veskid jahvatavad ainult "puhast" vilja, millest aganad ja sõklad on eemaldatud, aga ajalooliselt on mõnes veskis olnud ka vahendeid vilja peksmiseks, sortimiseks ja puhastamiseks.

Tänapäeval on veskid ärilised asutused. Osa neist on eraldi ettevõtted ning võtavad jahvatamise eest raha. Osa veskitest kuulub suurettevõtetele, mis ostavad jahvatamata vilja ja pärast omavad veskist saadud jahu.

Veski liike:
 auruveski,
 mootorveski,
 vesiveski saab energia veevoolust,
 tuuleveski ehk tuulik saab energia tuulest.

 Viited