Itaalia katepanikion

Itaalia katepanikion (kreeka keeles κατεπανίκιον Ἰταλίας) oli Bütsantsi provints (965–1071) Lõuna-Itaalias, kuhu kuulus Itaalia mandriosa lõuna pool joont, mis tõmmatud Monte Garganost Salerno laheni. Amalfi ja Napoli, kuigi asusid põhja pool seda joont, olid Konstantinoopolile katepano kaudu truud. Itaalia piirkonna Capitanata nimi tuleneb sellest.

 Ajalugu 
Ravenna eksarhaadi vallutamise järel ja viimase Ravenna eksarhi Eutychius tapmise järel langobardide poolt aastal 751., korraldati Ravenna eksarhaat ümber Itaalia katepanikioniks peakorteriga Baris, mis kaotati aastal 847 saratseenidele ja taastati aastal 871.

Aastal 873 võtsid bütsantslased Bari saratseenidelt tagasi. Juba eksisteeriva Calabria teema kõrvale moodustati Apuulia piirkonnas Bari ümbruses uus Bütsantsi teema Lagoubardia. Kui Sitsiilia 9. sajandil araablaste poolt vallutati, ülendati riismed Calabria ja Langubardia teemadeks. Istria ühendati Dalmaatsiaga. Umbes aastal 965 ülendati Bari strategos (tänapäeva mõistes "kindral") Itaalia katepanoks, tavaliselt patrikiose auastmes. Tiitel katepano tähendab kreeka keeles "kõrgeim". 
pisi|300px|Itaalia katepanikioni ligikaudne territoriaalne ulatus 11. sajandi algul. Keskaegsete kreeka nimede kõrval on antud tänapäevased (inglispärased) linnanimed.
pisi|300px|Bütsantsi  keisririik aastal 1025
Mõned normanni seiklejad laenasid aastal 1017 palverännakul Monte Sant'Angelo sul Garganosse oma mõõku Apuulia langobardi linnadele bütsantslaste vastu. Aastatel 1016–1030 olid normannid puhtalt palgasõdurid, kes teenisid kas bütsantslasi või langobarde, ja siis paigutas Napoli Sergio IV aastal 1030 nende juhi Rainulf Drengot' Aversa kindlusse, andis neile esimese pied-à-terre ja nad alustasid maa organiseeritud vallutamist. Aastal 1030 saabusid Normandiast Cotentini väikeaadliku Tancrède de Hauteville'i kaks vanemat poega Hauteville Guillaume'i ja Drogoni. Need kaks ühinesid organiseeritud püüdlusega võtta Apuulia bütsantslastelt ära, kes aastaks 1040 kaotasid enamuse sellest provintsist. Bari vallutati normannide poolt aprillis 1071 ja bütsantslased aeti lõpuks Lõuna-Itaaliast välja. Nad tulid lühidalt tagasi, piirates Barit aastal 1156.

Tiitel Apuulia ja Campania katepano taastati lühidalt aastal 1166 regent-kuninganna Margarita de Navarra nõo Gilberti jaoks. Aastal 1167 surus Gilbert katepano võimutäiusega Saksa väed Campaniast välja ja sundis Friedrich I Barbarossa alustama Ancona piiramist.

, Apuulia ja Calabria hertsogkond, Sitsiilia krahvkond, Sitsiilia kuningriik

 Itaalia katepanod 
 970–975 Michael Abidelas
 enne 982 Romanos
 982–985 Kalokyros Delphinas
 985–988 Romanos
 988–998 Johannes Ammiropulos
 999–1006 Gregorios Tarchaneiotes
 1006–1008 Alexios Xiphias
 1008–1010 Johannes Kurkuas
 1010–1016 Basileios Mesardonites
 mai 1017 – detsember 1017 Tornikios Kontoleon
 detsember 1017 – 1027 Basileios Boioannes
 u. 1027 – 1029 Christophoros Burgaris
 juuli 1029 – juuni 1032 Pothos Argyros
 1032 – mai 1033 Michael Protospatharios
 mai 1033 – 1038 Constantine Opos
 1038–1039 Michael Spondyles
 veebruar 1039 – jaanuar 1040 Nikephoros Dokeianos
 november 1040 – suvi 1041 Michael Dokeianos
 suvi 1041 – 1042 Exaugustus Boioannes
 veebruar 1042 – aprill 1042 Synodianos
 aprill 1042 – september 1042 Georgios Maniakes
 sügis 1042 Pardos
 veebruar 1043 – aprill 1043 Basileios Theodorokanos
 sügis 1045 – september 1046 Eustathios Palatinos
 september 1046 – detsember 1046 Johannes Raphael
 1050–1058 Argyros
 1060 Miriarca
 1060–1061 Marules
 1062 Siriano
 1064 Perenos
 1066–1069 Michele Maurikas
 1069–1071 Avartutele
 1071 Stephanos Pateranos

 Vaata ka 
 Magna Graecia
 Grecìa Salentina

Kategooria:Bütsants
Kategooria:Itaalia keskaeg
Kategooria:Itaalia ajaloolised riigid
Kategooria:Euroopa keskaja riigid
Kategooria:Lõuna-Itaalia ajalugu