Kolle

Kolle on mitmetähenduslik sõna.

Kolle on ahju või pliidi osa, kus põleb tahke kütus. 
Kolle ehk tulekolle on seade, milles kütus põleb.
Kolle ehk lee oli reheahju suu esine kividega piiratud süvend, mis oli keedukoht ja kuhu tõmmati söed ja tuhk.
Kolle on  tekkekoht, keskus, millest miski mujale edasi levib.
Kolle on lõunaeesti murdes laiem äär, väljaulatuv osa ahjusuu kohal, peakattel, anumal jne.
Kolle on keskmurdes õõnsus, auk, lohk, nõgu; ka nõlv kaldal, künkal, peenral.  

Kolle kui millegi tekke- või säilituskoht
Kahjustuskolle on ühtne ala, kus taimekahjustaja tekitab mingi perioodi vältel olulist kahju.
Tekkekolle ehk esmane kolle on koht, kust liik (vm takson) pärineb.
Levimiskolle on piirkond, kust liigi areaal on pärast ebasoodsat perioodi taas laienema hakanud.
Haiguskolle on haiguspesa, haigustekitajate esinemiskoht organismis, asulas vm.
Looduskolle ehk reservuaar on haigustekitajate säilimiskoht näriliste populatsioonides (looduskoldelisus).
Magmakolle on vulkaani osa, kust magma kerkib lõõri kaudu maapinnale.
Maavärina kolle ehk hüpotsenter on koht maakoores, kus vabanes energia ja oli tekkinud seismilised lained.

Vaata ka
Looduskoldelisus

Kirjandus
EE 4. köide, 1989
Eesti kirjakeele seletussõnaraamat, 2009. 
Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus
Keskkonnasõnaraamat 2004  (vaadatud 17.04.2012)
Kolle  Eesti murrete sõnaraamat