Olev Anton

Olev Anton (24. september 1935 Päde küla, Vaimastvere vald, Laiuse kihelkond, Tartumaa – 18. september 1998 Jõgeva maakond) oli eesti ajakirjanik ning novelli- ja näitekirjanik.

Õppis Kõola ja Selli algkoolis, Vaimastvere 7-klassilises koolis 1943–1950, Jõgeva keskkoolis 1950–1954, Eesti Põllumajanduse Akadeemias maakorralduse erialal 1954–1959.

Ta töötas ajalehe Rahva Hääl toimetuses 1959–1963 ning Edasi toimetuses põllumajandusosakonna juhatajana ja korrespondendina 1963–1988. Maalehe toimetuses oli ta aastatel 1987–1988 osakonnajuhataja, 1988–1991 erikorrespondent, 1991–1992 peatoimetaja.

Teoseid
Novellid
 "Karjabrigadiri päevik" 1978
 "Junkin, sõelameister" 1978
 "Kuus klassi..." 1978
 "Kuu ajaga rumalaks" 1978
 "Tossuta korsten" 1978
 "Miin ja sealt edasi" 1978
 "Omaenese vilja tunne" 1978
 "Kaks korda karjas" 1996
  "Meie, kangelased Karussaarest" 1996
 "Mu koduke on tilluke" 1996
 "Talu tulevik on tume" 1996
 "Küljetsi külaeluga" (novellikogumik) 1978

Näidendid
 "Laudalüürika" 1980
 "Tuulemurd" 1983 
 "Kopkakoid" 1984

Tunnustus
1972 Eesti NSV teeneline ajakirjanik

Isiklikku
Tema teine abikaasa oli Nasta Pino ja kolmandas oli Helve Anton.

Tema poeg teisest abielust oli kirjanik ja ajakirjanik Jüri Pino.

Personalia
"Ajakirjanik, keda mäletatakse aastakümneid. "Ta suutis isegi igavast koosolekust kirjutada nii, et kõik lugesid"". Maaleht, 24. september 2025

Välislingid
Haud Laiuse kalmistul

{{JÄRJESTA:Anton, Olev]]}}
Kategooria:Eesti ajakirjanikud
Kategooria:Eesti kirjanikud
Kategooria:Eesti näitekirjanikud
Kategooria:Eesti Maaülikooli metsanduse ja maaparanduse teaduskonna vilistlased
Kategooria:Eesti NSV teenelised ajakirjanikud
Kategooria:Laiuse kalmistule maetud
Kategooria:Sündinud 1935
Kategooria:Surnud 1998