Jaan Poska (advokaat)

Jaan Poska juunior (27. juuni 1902 Tallinn – 9. detsember 1941 Kirov, Venemaa) oli eesti advokaat.

Kooliteed alustas 1913. aastal Tallinna Aleksandri Gümnaasiumis, kust suundus 1917. aastal Tallinna linna poeglaste humanitaargümnaasiumi.

Ta oli 1918–1919 Londoni saatkonna nooremsekretär. Inglismaalt naasmise järel osales vabatahtlikuna 1919–1920 Vabadussõjas, kus teenis soomusrongi nr 2 meeskonna koosseisus. Rindel jõudis olla küll vaid kolm nädalat.

1920 asus õppima Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, mille lõpetas 1929. aastal. 1922 liitus Eesti Üliõpilaste Seltsiga ja alates 1929. aastast oli selle vilistlane. Osales 1924. aastal Eesti üliõpilaskonna esindajana ülemaailmsel üliõpilaskongressil Oxfordis.

Erialast karjääri alustas 1924. aastal Tartu-Võru rahukogu tsiviilosakonna ametnikuna. Pärast ülikooli lõpetamist töötas Poska 1929–1935 vandeadvokaadi abina J. Madissoni ja Helmut Romani alluvuses. Alates 1935. aastast oli iseseisev vandeadvokaat Tallinnas ning alates 1938. aastast ühtlasi Välisministeeriumi juriskonsult.

11. detsembril 1940 arreteeriti ta NKVD poolt Tallinnas. Surmaotsus, lasti maha Kirovi vanglas 9. detsembril 1941.

 Isiklikku 
Ta oli Jaan ja Constance Poska poeg. Tema esimene abikaasa oli Oskar Kallase tütar Laine Ilona (lahutati 1931) ning teine abikaasa Mercedes-Renate (Mari) Kamp. 1938. aastal sõlmitud abielust sündis 1940. aastal poeg Jaan.

 Ühiskondlik tegevus 
Kuulus Kaitseliitu. Oli 1933. aastast Estonia teatri valitsuse abiesimees.

 Viited 

 Kirjandus 
Album academicum universitatis Tartuensis. Tartu 1994. II köide. Lk. 90.

Kategooria:Eesti advokaadid
Kategooria:Vabadussõja veteranid
Kategooria:Eesti Üliõpilaste Seltsi liikmed
Kategooria:Kaitseliidu Tallinna maleva liikmed
Kategooria:Eesti represseeritud isikud
Kategooria:Sündinud 1902
Kategooria:Surnud 1941