Andrei Kolmogorov

pisi|Andrei Kolmogorov loengut pidamas informatsiooniteooria sümpoosionil Tallinnas 1973. a. Paremal Akiva Jaglom
pisi|A. Kolmogorov loenguks valmistumas, Tallinnas informatsiooniteooria sümpoosionil 1973. a
Andrei Kolmogorov (Андрей Николаевич Колмогоров Andrei Nikolajevitš Kolmogorov; 25. aprill (vkj 12. aprill) 
1903 Tambov – 20. oktoober 1987 Moskva) oli vene matemaatik ja kirjandusteadlane, tänapäevase tõenäosusteooria rajajaid.

Ta oli 1931. aastast Moskva Riikliku Ülikooli professor. Tal on põhjapanevaid saavutusi tõenäosusteoorias, topoloogias, geomeetrias, matemaatilise loogikas, mehaanikas (sealhulgas taevamehaanikas), turbulentsi teoorias, algoritmilise keerukuse teoorias, informatsiooniteoorias, funktsioonide teoorias, trigonomeetriliste ridade teoorias, mõõduteoorias, hulgateoorias,  diferentsiaalvõrrandite teoorias,  dünaamiliste süsteemide teoorias, funktsionaalanalüüsis ja paljudes muudes matemaatika valdkondades. Tal on uurimusi ka matemaatikafilosoofia, matemaatika ajaloo ja statistilise füüsika (esitas 1939. aastal faasisiirde protsessi kirjeldava võrrandi) alal.

Ta oli koos Aleksei Markuševitšiga NSV Liidus 1958. aastal algatatud ja 1970. aastatel ellu viidud matemaatikaõpetuse nn Kolmogorovi reformide peamisi kujundajaid.

Tal oli arvukalt õpilasi, nende seas ka Vladimir Arnold ja Izrail Gelfand.

Haridus- ja töökäik
Ta lõpetas 1925. aastal Moskva ülikooli (hilisem MRÜ) füüsika-matemaatikateaduskonna ja aastatel 1925–1929 õppis ta aspirantuuris. 1931. aastal sai ta Moskva ülikooli professoriks. 1935. aastal anti talle füüsika-matemaatikadoktori kraad väitekirja kaitsmata. Samal aastal rajas ta MRÜ mehaanika-matemaatikateaduskonna tõenäosusteooria kateedri. Aastal 1946 organiseeris ta NSV Liidu Teaduste Akadeemia Maa Füüsika Instituudis atmosfäärse turbulentsuse labori. 1980. aastal sai ta MRÜ matemaatilise loogika kateedri juhatajaks ja jäi sellele ametikohale kuni oma surmani 1987. aastal.

Töö värsiõpetuse alal
Vene värsiõpetust hakkas Kolmogorov uurima 1943. aastal. Tema esimesed neli artiklit sel teemal ilmusid 1962–1964 ajakirjas Voprossõ Jazõkoznanija. Eesti värsiteoreetiku Jaak Põldmäe hinnangul oli programmiline Andrei Kolmogorovi ja Aleksandr Kondratovi artikkel "Majakovski poeemide rütmika" (1962), mille aluseks Kolmogorovi enda teatel oli Vladimir Nikonovi (1904–1988) artikkel "Majakovski rütmika" (1958). Kogumik Kolmogorovi 16 värsiõpetuslikust artiklist pealkirjaga "Töid värsiõpetusest" ("Труды по стиховедению") ilmus 2015. aastal, mil selle avaldas tema noorem kolleeg ja kaasautor Aleksandr Prohhorov.Peeter Olesk Jaak Põldmäe võrdlevalt vaatekohalt ERR/Keel ja Kirjandus, 16.11.2017

Kolmogorovi meetod on esitatud artiklis "Rõhuosakutest kaasaegses vene luules. Üldiseloomustus" (1963). Peeter Oleski iseloomustuse kohaselt on värsskõne Kolmogorovi jaoks alati korrastatum kui proosa ning selle statistikas peab lähtuma sellest, kuidas on värsireas täidetud positsioonid, milles meetrilise eeskirja järgi peaks asuma pearõhuline silp. Kolmogorovi eelduste kohaselt vastab kreeka ja ladina pikale silbile vene keeles pearõhuline silp, kuid enam kui kahesilbilistes sõnades tekib konflikt kaasrõhu ja värsirõhu vahel. Nii tuleb rõhuosakute asukohta värsis uurides loendada silbi­positsioonide täidetust meetriliselt range ehk dogmaatilise ja kvaasimeetrilise värsiloome piiril. Kolmogorov kirjeldas piirjuhtumeid, kus meetrilist rutiini murtakse viisil, mida 1960. aastate algul nimetati vabavärsiks lahutatuna neljajalalisest jambist.

Tunnustus
1941 – Stalini preemia
1951 – Tšebõšovi preemia
1955 – Pariisi Ülikooli audoktor
1962 – Balzani auhind
1965 – Lenini auhind
1975 – Helmholtzi medal
1980 – Wolfi auhind
1986 – Lobatševski auhind

Valitud teadusühingute liikmeks
1939 – NSV Liidu Teaduste Akadeemia  (akadeemik)
1956 – Poola Teaduste Akadeemia  
1959 – Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia 
1959 – Leopoldina
1961 – Ameerika Filosoofiaselts
1963 – Hollandi Kuninglik Teaduste ja Kunstide Akadeemia
1964 – Londoni Kuninglik Selts 
1965 – Ungari Teaduste Akadeemia 
1965 – Rumeenia Akadeemia
1966 – NSV Liidu Pedagoogikateaduste Akadeemia  
1967 – USA Rahvuslik Teaduste Akadeemia 
1968 – Prantsuse Teaduste Akadeemia  
1977 – SDV Teaduste Akadeemia  
1985 – Soome Teaduste Akadeemia

Mälestuse jäädvustamine
1994. aastal asutas Venemaa Teaduste Akadeemia Kolmogorovi auhinna ja 2002. aastal Londoni Ülikool Kolmogorovi medali.

 Vaata ka 
 Kolmogorovi keerukus

Viited

Välislingid

Колмогоров Андрей Николаевич. kolmogorov.info
Vladimir Arnold. "Об А. Н. Колмогорове". ega-math.narod.ru

Kategooria:Venemaa matemaatikud
Kategooria:Moskva ülikooli vilistlased
Kategooria:Sotsialistliku töö kangelased
Kategooria:Lenini preemia laureaadid
Kategooria:Lenini ordeni kavalerid
Kategooria:Oktoobrirevolutsiooni ordeni kavalerid
Kategooria:Tööpunalipu ordeni kavalerid
Kategooria:Novodevitšje kalmistule maetud
Kategooria:Sündinud 1903
Kategooria:Surnud 1987