Muusikaliste parameetrite loend

Siin lehel on süstemaatiliselt loetletud muusikalisi parameetreid.

Lihtparameetrid

Helikõrguse valdkond
Muusikaline parameeterVõimalike väärtuste hulga kirjeldusHelikõrgus1. Väärtuste hulka kuuluvad ühe tajutava helikõrgusega, st harmoonilise võnkumise tulemusel tekkivad helid. Võimalike väärtuste hulga võivad moodustada nii meelevaldselt valitud kui ka sotsiaal-kultuuriliselt määratud ühiku alusel loodud skaala väärtused või pidevalt muutuvad väärtused.  1.1 Skaalade moodustumise alused: 1.1.1 võrdtempereeritud kromaatika (oktaav on jaotatud kaheteistkümneks võrdseks pooltooniks) 1.1.1.1 täiskromaatika (12 erinevat heliklassi hõlmavad kaksteistheliread) 1.1.1.2 hüpokromaatika (vähem kui 12 heliklassi hõlmavad read) 1.1.1.3 hüperkromaatika (enam kui 12-helilised read, kusjuures samad heliklassid korduvad) 1.1.2 mikrointervallika. Helikõrguste skaala moodustumisel võib väikseimaks ühikuks olla näiteks: 1.1.2.1 bütsantsi Mórion (16,9 c) 1.1.2.2 syntoni komma (21,5 c) 1.1.2.3 võrdtempereeritud helirea kuuendiktoon (33,3 c) 1.1.2.4 31-astmelise helirea viiendiktoon (38,7 c) 1.1.2.5 võrdtempereeritud helirea viiendiktoon (40,0 c) 1.1.2.6 väike diees (41,1 c) 1.1.2.7 võrdtempereeritud helirea veerandtoon (50,0 c) 1.1.2.8 india shruti (54,5 c) 1.1.2.9 19-astmelise helirea kolmandiktoon (63,8 c) 1.1.2.10 võrdtempereeritud helirea kolmandiktoon (66,6 c)

müra
mürale lähenevad kombineeritud kõlad (prepareeritud klaveri kõlad, multifonid puhkpillidel)
glissando-struktuurid, milles täpne helikõrgus jääb fikseerimata
playback-meetod, milles on loobutud üldiselt seriaalselt struktureeritud ja tüpologiseeritud registripiirkondade ja liikumissuundade sisesest detailide täpsest fikseerimisest, 
meloodiline kontuur (karakteerse liikumissuunaga meloodiline kontuur on äratuntav ka kontuuride väljavenitamise tõttu radikaalselt muudetud intervallika puhul Gieseler, Walter 1975: Komposition im 20.Jahrhundert. Celle: Moeck Verlag, lk 40, 63, 66 Frisius, Rudolf 1998: Serielle Musik. Die Musik in Geschichte und Gegenwart 1988. Allgemeine Enzyklopädie der Musik, begründet von Friedrich Blume. 2., neuarbeitete Ausgabe. Sachteil Bd.8. Gemeinschaftsausgabe der Verlage Bärenreiter (Kassel, Basel, London, New York, Prag) und J.B.Metzler (Stuttgart, Weimar), lk 1342.
 häältejuhtimine: samasuunaline (paralleelne), erisuunaline (ristuv) 
register
madal registripiirkond
keskmised registripiirkonnad
kõrge registripiirkond
aplikatuur

Helikestuse valdkond

jaotus
kvadraatne: kuuekümneneljandikupõhine, kolmekümnekahendikupõhine, kuueteistkümnendikupõhine, kaheksandikupõhine, neljandiknoodipõhine, poolnoodipõhine, täisnoodipõhine 
mittekvadraatne: triooli, kvintooli, sekstooli, septooli jne.
ajapunkt: takt sõltumata taktimõõdust jaotatakse n ajapunktiks ning määratletakse seejärel rea abil, milline ajapunkt aktiveerida. 
mitte-meetriline ajakujundus .

taktimõõt 
1/64, 2/64, 3/64, 4/64, 5/64, 6/64
1/32, 2/32, 3/32, 4/32, 5/32, 6/32
1/16, 2/16, 3/16, 4/16, 5/16, 6/16
1/8, 2/8, 3/8, 4/8, 5/8, 6/8
1/4, 2/4, 3/4, 4/4, 5/4, 6/4
1/2, 2/2, 3/2, 4/2, 5/2, 6/2
1/1, 2/1, 3/1, 4/1, 5/1, 6/1

artikulatsioon 
üldkehtivad: legatissimo, legato, non legato, portato, tenuto, staccato, staccatissimo, marcato, marcatissimo, sforzato
keelpillidel: détaché, spiccato, sautillé/jeté, martelé, saltando ordinario, saltando col legno

Helitugevuse valdkond

helitugevus
heli puudumine
heli olemasolu: helitugevuse skaala astmed ppppp, pppp, ppp, pp, p, meno p, mp, mf, piu f, f, ff, fff, ffff

Tämbri valdkond
Tämbri üldised omadused
kirjeldavad: 

alistunud (subdued)
– avatud (open) 
– habras (delicate)
– hajali (scattered)
– hammustav, purev, salvav, sapine (biting)
– hele, kerge (light)
– helendav, valgusküllane (luminous)
– helge, ere, särav (bright)
– hiilgav, särav, sädelev (brilliant)
– hõbedane (silvery)
– hõljuv, ergas (buoyant)
– ilus, kaunis (beautiful)
– jäme, labane (coarse)
– jõuline, veenev (forceful)
– kägistatud (choked)
– kähe, räme (hoarse)
– kahisev (rustling)
– kahvatu, veretu (pale)
– kalk, kare (hard) 
– keeruline, kompleksne (complex)
– kidur (reedy)
– kindlameelne, lävisuruv (assertive)
– kirbe, torkiv (pungent)
– kiunuv (shrill)
– klõpsuv (clicking)
– kohev (mellow)
– kõlav, helisev (ringing)
– kõlav, kõmav (resonant)
– kõrge, tugev (high)
– kriipiv (raspy)
– kriiskav, kime (strident)
– krõbisev, karge (crisp)
– kuiv (dry)
– külm (cold)
– kurnatud (strained)
– läbitungiv (penetrating)
– läbitungiv, läbilõikav, kime, kile (piercing)
– lai (broad)
– lärmakas, kärarikas, mürarikas (noisy)
– liikumatu (dead)
– lohisev (shuffling)
– lõikav (incisive)
– määrdunud (dirty)
– magus (sweet)
– mahukas (voluminous)
– meeldejääv (evocative)
– meeldiv, mõnus (pleasant)
– meeleline (sensuous)
– muutuv, dünaamiline, jõuline (dynamic)
– närviline (edgy)
– nasaalne (nasal)
– nõrk, nõder, väeti (weak)
– nuditud, kärbitud (cutting)
– õhuke, hõre (thin)
– õõnes (hollow)
– õrn, mahe (gentle)
– pahaendeline (ominous)
– paks, tihke (thick)
– pealetükkiv (obtrusive) 
– pehme, mahe (soft)
– pingeline, pinev (tense)
– porine, määrdunud (muted)
– puhas (clean)
– puhas, ehe (pure)
– puperdav, põksuv (throbbing)
– rabe (brittle)
– raske, tihe (heavy)
– rikas (rich)
– sädelev, kiiskav, särav (sparkling)
– sametine (velvety)
– selge, puhas, läbipaistev (clear)
– sile (smooth)
– silmapaistev, esileulatuv (prominent)
– soe (warm)
– sügav, salapärane (deep)
– sulanduv (fused)
– summutatud (damped)
– summutatud (muffled)
– tasakaalustatud (balanced)
– teatraalne (dramatic)
– terav, kirbe (sharp)
– tervikil, täidlane (full)
– tihe, pingas (intense)
– tihe, pingeline, range (tight)
– toekas, vastupidav (sustained)
– töötlemata, lihvimata (rough)
– tugev, kange (strong)
– tuiklev, pulseeriv (pulsating)
– tuim, igav (dull)
– tume, sünge (dark)
– udune, laialivalguv (blurred)
– ühtlane, tasane, sile (even)
– ümar (round)
– vägivaldne (violent)
– vali, kõva (loud)
– värvikas (colorful)
– võbisev (quivering)
– võbisev, värelev (tremulous)
– võlts, tehislik, kunstlik (artificial)
Bartolozzi, Bruno 1982. New sounds for woodwind. Translated and edited by Reginald Smith Brindle. Second edition. First edition published 1967. London, New York, Toronto: Oxford University Press, lk 17, Kendall, R. and Carterette, E. 1993. Verbal attributes of simultaneous wind instrument timbres: Ii. adjectives induced from piston's Orchestration. Music Perception, 10(4):469–502, Bismarck, G. von 1974. Timbre of steady sounds: a factorial investigation
of its verbal attributes. Acustica, 30:146–159

Tämber sõltuvalt heliallikast
Heliallika tüübid:
akustiline instrument: (inimhääl, puupuhkpill, vaskpuhkpill, poogenkeelpill, näppekeelpill, klahvpill, lõõtspill, löökpill)
elektrooniline instrument

Akustiline muusikainstrument

Inimhääl
Hääleliigid:

Inimhääle tekitamise viisid: bel canto, Sprechgesang, kõne, sosin, nutt, naer, hüüe, karje, hüsteeriline karje, ohe, mõmin, mörin, vile, häälitsemine sissehingamise ajal, laksutamine, nasaliseerimine, vokaalse tausta kasutamine, mittevokaalse tausta kasutamine, kuuldav väljahingamine, kuuldav sissehingamine

Inimhääle tekitamise võtted: 
Õhuvoo omaduste muutmine:
õhuvoo olemasolu (inglise keeles lunged) – õhuvoo puudumine (unlunged) 
õhuvoo suund (inglise keeles airflow): väljuv (inglise keeles egressiv) ja sisenev (inglise keeles ingressiv) õhuvoog
ainult õhuvoo enda tekitatud heli tämber
Inimhääle resonantsiruumi muutmine

Inimhääle tekkimise koht: häälepaelad, keel ja suulagi, hambad, huuled, ninaõõs

Hääldatud teksti foneemiline koostis

Puhkpill
Mänguvõtted puhkpillidel
hingamine ja huuled koostoimes: ordinario, sibilando, sputato, ülepuhumine, alapuhumine, murtud helid, multifonid, huulikusse laulmine/puhumine/kõnelemine/karjumine/naermine, ainult huulikusse puhumine, otse torusse puhumine, huultetremolo, mikrointervallid huulte pinge muutmise abil, ülemheli-glissando, erinevad vibraatod, erinevatesse instrumendi osadesse puhumine, võõraste objektide kasutamine huulikuna 
keel: tooniga keelelöök, toonita keelelöök ehk pizzicato-efekt, timpaniefekt, topeltkeelelöök, kolmikkeelelöök, Flatterzunge
sordiinid: senza sordino, con sordino (materjalid metall, puu, plastik, kartong, riie)  .

Keelpill
Mänguvõtted keelpillidel
arco: tratto, battuto, ordinario, ricochet, col legno legato, col legno battuto, sul tasto, sul ponticello, flautato, col punta d’arco/Spitze, am Frosch
sordino: senza sordino, con sordino
pizzicato: mano sinistro, mano destro, sul tasto, sul punticello, alla chitarra, al mandolino, à la Bartók, glissando-pizzicato, flageolett-pizzicato, pizzicato fluido
flažoletid: normaalne flažolett, kunstlik flažolett
vibraato: vibrato ordinario, senza vibrato/non vibrato, vibrato molto 
häälestuse muutmine 
lisaefektid: koputada sõrmega/sõrmeküünega keelte/korpuse pihta, koputada puust/vildist/kummist/meltallist/plastikust esemega keelte/korpuse pihta, plektrumi või löökpillinuiade kasutamine  Gieseler, Walter; Lombardi, Luca; Weyer, Rolf-Dieter 1985: Instrumentation in der Musik des 20.Jahrhunderts: Akustik,Instrumente,Zusammenwirken. Celle: Moeck Verlag, lk 54–78, 81, 94, 96–97, 100, 102, 104, 106, 113.

Klahvpill 
Mänguvõtted klahvpillidel:
klaver 
klaviatuur: ordinario, glissando valgetel/mustadel klahvidel, klaster, klaster-glissando, resonantshelid 
keeled: näppides, battuto, glissando, flažoletid, summutamine sõrmega, mäng erinevast materjalist nuiadega (vilt, puu, plast, metall) 
prepareerimine: a) metallpoldid, kruvid, mutrid, mündid; kummiribad ja kummikiilud; kõva plastik; puutikud, puukiilud; vildiribad, vildikiilud; paber – asetada keelte vahele, alla, peale kõvasti/lõdvalt kinnitatuna; b) blokeeritud klahvid
pedaal: con pedale, senza pedale, tre corde, una corda .
cembalo
klaviatuur: ordinario, glissando, klaster, registrid (standard 8', 4', lauto), ilma registreid sisse lülitamata, erinevates häälestustes ühtaegu (kahemanuaalne cembalo).
orel
klaviatuur: ordinario, glissando, klaster, klastertremolo, tumm (õhuta) mäng
õhk: registrid pooleldi sees (mehaaniline orel), orel äkitselt välja/sisse lülitada .

Lõõtspill
Mänguvõtted lõõtspillidel:
klaviatuur: ordinario
korpus: koputused
lõõts: õhu ebareeglipärane pealeandmine, "lõõtsutamine", vibraato, aktsendid, perkussiivsed efektid, mäng ilma õhuta, ülijärsud dünaamilised kontrastid, heli ülijärsk alustamine/lõpetamine .

Löökpill
Mänguvõtted löökpillidel: 
instrumendi materjal: metall, puu, nahk, klaas, kivi, muu materjal 
mänguvahend 
nui: erineva kõvadusega metall, puu, plastik, kumm, nahk, vilt
haamer: metall, puu, kumm
pulk: puu, metall
hari: metallist jazzhari
muu: kontrabassipoogen 
löögi/puutekoha asukoht: keskkoht-serv .

Näppepill 
Mänguvõtted näppepillidel:
harf: käega, sõrmega, sõrmeküünega näppides, rebides, sõrmeküüneflažolett secco või étouffé, près de la table, sons xylophoniques, glissando, glissando près de la table, kiire/aeglane vibraato, triller, tremolo, ühe käega 4-häälsed akordid, koputused korpuse pihta
lisavahendid: plektrum, vasar (vilt, kumm, puu, metall), häälestusvõti, metallitükk, pliiats
pedaalid: mikrointervallid peadaali poolikus asendis, pedaalitriller, pedaali-glissando
prepareerimine: paber keelte vahele (cembalo/lauto efekt) .
kitarr/lauto: sõrme või küünega näppides, pizzicato, flažolett, tremolo, tambora, vibraato .

Konkreetne objekt
 konkreetse objekti heli olemasolu: näiteks pott, pann, kahvel, nuga, lusikas, tass, klaas, laud
 konkreetse objekti heli tekitaja:
 konkreetse objektiga heli tekitamise viis:

Elektrooniline muusikainstrument
Elektroonilised tämbrid:
kirjeldavad:

tehniline teostamisviis:
 liitheli osahelikoostis ehk helikoostis 
 mürariba asukoht
 mürariba laius

Heli asukoha valdkond
 heli asukoht ruumis: ees, taga, üleval, all, paremal, vasakul
 heli ruumis liikumise trajektoori kuju

Liitparameetrid

Objektiivsed
muusikalise struktuuri heliklassilise koostise muutumise kiirus
horisontaalliini suund: tõusev, paigalpüsiv, langev
häältejuhtimine: paralleelne, ristuv
kajavus: kajavuse puudumine (stuudio), vähene kaja (väike tuba), keskmine kaja (koridor, vannituba), suur kaja (saal, kirik)
kronomeetriline tihedus või impulsitihedus (impulsdichte, Karkoschka 1974:644–664)
meetrum: püsiv – ebapüsiv
sünkopeeritus – sünkopeerituse puudumine 
tempo: aeglane – kiire

Subjektiivsed
muusikalise inertsi ehk muusikalise ootuse (musical expectation) suurus
muusika potentsiaalse energia suurus
kontrasti suurus
eristatavus: kuuldav – kuuldamatu
faktuuri kvaliteet
punkti jõuväljas – joone jõuväljas
lihtne – kompleksne
läbipaistev – läbipaistmatu
hõre – tihe
harmoonia kvaliteet: tonaalne – atonaalne
heli kvaliteet: müra – helikõrguse olemasolu (muusikaline heli) 
helipinna kvaliteet: sile – kare
helisündmuse kvaliteet: verbaalselt määratletav – abstraktne
helitugevuse muutumise tüüp: järkjärguline – äkiline
karakteri kvaliteet: ere – tuhm
karakteri tüüp: kerge, lõbus, ülemeelik, bravuurne, tormakas, äge, metsik, ärritunud, vihane, tige, raevunud, kurb, masendunud, melanhoolne, nostalgiline, pehme, asjalik, täpne, kuiv, terav
liikumine: pingestav (kiire liikumine; kasvav impulsiivsus; rangelt meetriline pulss; ebaregulaarne, hakitud rütm) – lõdvestav (aeglane liikumine; kahanev impulsiivsus; määramatu meetriline pulss; tasane, sujuv rütm).
meloodia kvaliteet: sile – kare
polüfooniline tihedus
seisund: staatiline – protsessiivne
 stiil: gregoriaanika, Notre Dame, madrigal, barokk, klassitsism, romantism, impressionism, ekspressionism, uus-asjalikkus, neoklassitsism, kollektiivne ekspressionism, puäntillism, minimalism, uus-lihtsus, neoromantism
vormi kvaliteet: etapiline – äkiline, pingestatud – lõdvestatud

Vaata ka
Muusikaline parameeter
Parameeter

Viited

Kirjandus
Barlow 1980: artikkel Bus Journey to Parametron, milles kirjeldatakse L. A. Hilleri ja L. M. Isaacsoni arvutiprogrammi, Feedback Papers 1980, No. 21-23, tõlge saksa keelde Bussreise nach Parametron, Neuland I, 1980
Beiche, Michael 1983: Grundgestalt. Handwörterbuch der musikalischen Terminologie, seit 1971. Hsg. Hans Heinrich Eggebrecht. Stuttgart: Franz Steiner Verlag
Beiche, Michael 1984: Reihe, Zwölftonreihe. Handwörterbuch der musikalischen Terminologie, seit 1971. Hsg. Hans Heinrich Eggebrecht. Stuttgart: Franz Steiner Verlag
Beiche, Michael 1985: Zwölftonmusik. Handwörterbuch der musikalischen Terminologie, seit 1971. Hsg. Hans Heinrich Eggebrecht. Stuttgart: Franz Steiner Verlag
Blumröder, Christoph von 1982: Parameter. Handwörterbuch der musikalischen Terminologie, seit 1971. Hsg. Hans Heinrich Eggebrecht. Stuttgart: Franz Steiner Verlag 
Blumröder, Christoph von 1984: Gruppe, Gruppenkomposition. Handwörterbuch der musikalischen Terminologie, seit 1971. Hsg. Hans Heinrich Eggebrecht. Stuttgart: Franz Steiner Verlag
Blumröder, Christoph von 1985: Serielle Musik. Handwörterbuch der musikalischen Terminologie, seit 1971. Hsg. Hans Heinrich Eggebrecht. Stuttgart: Franz Steiner Verlag
Burghauser, Jarmil – Špelda, Antonin 1971: Akustische Grundlagen der Orchestrierens. Handbuch für Komponisten, Dirigenten und Tonmeister. Deutsch von Adolf Langer. Regensburg: Gustav Bosse Verlag
Castrén, Marcus 1991: Sarjallisuus. Klang – uusin musiikki, toim. Lauri Otonkoski, Jyväskylä: Gaudeamus, 52–72
Cope, David H. 1976: New Directions in Music, Glossary of Terms: s.v. "parameter", Dubuque, Iowa
Cope, David H. 1977: New Music Composition. New York, London: Schirmer Books, A Division of Macmillan Publishing Co., Inc.
Eggebrecht, Hans Heinrich 1972: Punktuelle Musik. Handwörterbuch der musikalischen Terminologie, seit 1971. Hsg. Hans Heinrich Eggebrecht. Stuttgart: Franz Steiner Verlag
Eimert, Herbert 1952: Lehrbuch der Zwölftontechnik. Wiesbaden: Breitkopf & Härtel
Eimert, H.; Humpert, H.U. 1973: Das Lexikon der elektronischen Musik. Regensburg, s.v. "Parameter"
Flebel, Reinhard 1978: Musik für zwei Klaviere seit 1950 als Spiegel der Kompositionstechnik. Herrenberg: Musikverlag Döring GmbH MD 07 12
Frobenius, Wolf 1978: Momentum, instans, Augenblick. Handwörterbuch der musikalischen Terminologie, seit 1971. Hsg. Hans Heinrich Eggebrecht. Stuttgart: Franz Steiner Verlag
Grabócz, Márta 1993: La musique contemporaine finlandaise: conception gestuelle de la macrostructure Saariaho et Lindberg. Les Cahiers du CIREM (Centre International de Recherches en Esthétique Musicale) No.26-27 “Musique et geste”. Tours: Publications de l’Université de Tours, 155–168
Griffiths, Paul 1980: Serialism. The New Grove Dictionary of Music and Musicians 1980, edited by Stanley Sadie. London: Macmillan Publishers Limited
Heininen, Paavo 1992: Sävellyksen opetus. Sävellys ja musiikinteoria 2/1992. Sibelius-Akatemian sävellyksen ja musiikinteorian osaston julkaisu. Helsinki.
Heininen, Paavo 1998: Sarjallisuus. Sävellys ja musiikinteoria 2/1998. Sibelius-Akatemian sävellyksen ja musiikinteorian osaston julkaisu. Helsinki.
Hämeenniemi, Eero 1982: ABO – Johdatus uuden musiikin teoriaan. Sibelius-Akatemian koulutusjulkaisusarja 1. Helsinki: Offset OY
Häusler, J. 1969: Musik im 20. Jahrhundert. Bremen
Jelinek, Hanns 1952: Anleitung zur Zwölftonkomposition I ja II. Wien: Universal-Edition A.G.
Kallastu, Andrus 1999: Seriaalne meetod, Sibelius-Akatemia proseminaritöö, juhendaja prof.dr.Marcus Castrén
 Karkoschka, Erhard 1974: Neue Methoden der musikalischen Analyse und einige Anwendungen auf spätere Instrumentalwerke von Karl Marx (1967). Zur musikalischen Analyse. Hrsg. Gerhard Schumacher, Darmstadt: Wissenschaftliche Buchgesellschaft 
Krenek, Ernst 1940: Studies in Counterpoint, Based on the Twelwe-Tone Technique. New York: G.Schirmer, Inc.
Lewinski, Wolf-Eberhard von 1958: Giselher Klebe. Die Reihe IV. Wien: Universal Edition A.G., 89–97
Ligeti, György 1958: Pierre Boulez, Die Reihe IV. Wien: Universal Edition A.G., 38–63
Otonkoski, Lauri 1991: Sanastoa. Klang – uusin musiikki. Toim. Lauri Otonkoski. Jyväskylä: Gaudeamus.
Perle, George 1962: Serial Composition and Atonality, An Introduction to the Music of Schoenberg, Berg and Webern. 5th Edition 1981. Berkeley, Los Angeles, London: University of California Press
Perle, George; Lansky, Paul 1980: Twelve-note composition. The New Grove Dictionary of Music and Musicians 1980, edited by Stanley Sadie. London: Macmillan Publishers Limited
Pohjannoro, Hannu 1995: Opus 13 – György Kurtágin 12 Mikroludia jousikvartetille, Sibelius-Akatemian sävellyksen ja musiikinteorian koulutusohjelman säveltäjän suuntautumisvaihtoehton tutkielma. Helsinki
Reith, D. 1981: Formalisierte Musik kogumikus Reflexionen über Musik heute, v.a W.Gruhn. Mainz
Siegele, U. 1972: Entwurf einer Musikgeschichte der sechziger Jahre, in: Die Musik der sechziger Jahre, Veröff. d. Inst. für Neue Musik und Musikerziehung Darmstadt XII. Mainz
Stockhausen 1970: Tsiteeritud faksimile põhjal: Kirchmeyer, H. ja Schmidt, H.W., Aufbruch der jungen Musik, Die Garbe IV, Köln 1970, 148f. Viide pärineb Blumröder 1985: Handwörterbuch der musikalischen Terminologie, seit 1971. Hsg. Hans Heinrich Eggebrecht. Stuttgart: Franz Steiner Verlag, s.v. "Serielle Musik", s.6
Xenakis, Iannis 1992: Formalized Music: thought and mathematics in composition. Revised Edition. Additional material compiled and edited by Sharon Kanach. Harmonologia Series No.6. Pendragon Press

Kategooria:Muusika loendid