Kurt Beyer

pisi|Dresdeni tehnikaülikooli hoone, mis kannab 1952. aastast Kurt Beyeri auks nime Beyer-Bau.

Kurt Beyer, täisnimi Friedrich August Kurt Beyer (27. detsember 1881 Dresden – 9. mai 1952 Dresden) oli Saksa ehitusinsener ja tehnikateadlane.

Tema erialastest töödest sai 1927. aastal ilmunud "'Die Statik im Eisenbetonbau", mis käsitles raudbetoonkonstruktsioonide arvutusmeetodeid, tuntuks kui "Beyeri piibel".

1945. aastal osales Beyer sõjas hävinud Dresdeni Elbe silla ajutise taastamisel. 

Haridus- ja töökäik
Beyer lõpetas 1905. aastal Kuningliku Saksimaa tehnikakõrgkooli tsiviilehituse erialal.

1906. aastal asus Beyer tööle assistendina ehitiste staatika, tugevusõpetuse ja terassildade kateedrisse. Georg Christoph Mehrtensi juhendamisel kaitses Beyer 1907. aastal doktoriväitekirja.

Aastail 1908–1914 töötas Beyer Siiamis, kus projekteeris ja ehitas sildu, sealhulgas Bondora silla üle Menami jõe ja vesiehitisi, sealhulgas dokid Bangkokis. Hiljem töötas Beyer Siiami siseministeeriumis ehitusnõunikuna. Sel ajal oli Siiam kaasanud oma majanduse ülesehitamisel kümneid Saksa insenere. 

1919. aastal asus Beyer tööle õppejõuna Dresdeni tehnikakõrgkooli ehitusmehaanika kateedris, algul dotsendina, hiljem professorina.  

Beyer läks pensionile 1951. aastal.

Tunnustus
1949 – valiti Saksimaa Teaduste Akadeemia Leipzigis liikmeks
1950 – valiti Saksa Teaduste Akadeemia Berliinis liikmeks

Kategooria:Saksamaa ehitusinsenerid
Kategooria:Sündinud 1881
Kategooria:Surnud 1952