Eraadvokaat

Eraadvokaat (частный поверенный) oli Venemaal alates 1874. aastast tegutsenud advokaatide liik.

Kuna 1864. aastal advokaatidele esitatud nõuded olid liiga kõrged, lubati advokaadiametit pidada ilma juriidilise kõrghariduseta isikutel, kes olid sooritanud eksami praktiliste õigusküsimuste ja seaduste tundmise alal ja saanud tõendi, mis lubas tal ajada võõraid asju kohtuasutuses, kes oli selle tõendi väljastanud. Juriidilise kõrgharidusega isikutele anti eraadvokaadi tõend ilma eksami sooritamiseta. 1889. aastal laiendati eraadvokaatide tegevus ka Eestisse. Alates 1924. aastast Eestis uusi eraadvokaate enam vastu ei võetud.

 Eesti eraadvokaatide loend (1938) 

12. mail 1938 otsustas Vannutatud Advokaatide Nõukogu lugeda järgmised eraadvokaadid kuuluvaiks Advokatuuri juurde (RTL 1938, 44):

 Tallinna Ringkonnakohtu ringkond 

 Joonas Haarmann, Tallinn
 Osvald Idell, Tallinn
 Aleksander Jõeäär, Tallinn
 Adolf Korris, Haapsalu
 Richard Marten, Tallinn
 Karl Palk, Kuressaare
 Gustav Pohla, Rapla

 Tartu Ringkonnakohtu ringkond 

 Eduard Arrak, Võru
 Jakob Johanson, Tartu
 Christian Luha, Tartu
 Jaan Peri, Valga

 Viljandi Ringkonnakohtu ringkond 

 Mihail Aleksinsky, Viljandi
 Joosep Liiv, Pärnu
 Heinrich Soo, Pärnu
 Aleksander Soosaar, Väinjärve vald

 Rakvere Ringkonnakohtu ringkond 

 Peeter Lainevool, Tapa
 August Necks, Narva
 Eduard Valdmann, Rakvere

Kategooria:Advokaadid