Peeter I ausammas Tallinnas

pisi|Peeter Suure ausammas Peetri platsil
Peeter I ausammas Tallinnas oli 1910. aastal Tallinna vallutamise 200. aastapäeva puhul Peetri platsile (nüüdne Vabaduse väljak) Venemaa keisri Peeter I mälestuseks püstitatud mälestusmärk.

Ausamba rajamine
Algatamine
Ausammas rajati Eestimaa rüütelkonna eestvõtmisel. Ausamba rajamiseks moodustati keiser Nikolai II korraldusel Tallinnas 1908. aastal Peeter I ausamba püstitamise komitee. Komiteed juhtis Eestimaa kuberner; liikmed olid Eestimaa asekuberner, Eestimaa rüütelkonna peamees, Eestimaa kroonupalati, kohalike mõisnike, Tallinna linnavalitsuse ja Tallinna börsikomitee esindajad, 23. jalaväediviisi ülem Tallinnas ning Anija vallavanem.
Rahastamine
Annetusi ausamba rajamiseks asuti koguma 1908. aastal. Ausamba ehitusmaksumus oli 95 930 rubla. Sellest 25 000 rubla annetas Tallinna linn, 10 000 rubla Eestimaa rüütelkond ning ülejäänud raha tuli üle kogu Venemaa keisririigi kogutud annetustest. Lisaks spondeeris Eestimaa rüütelkond monumendi kavandikonkurssi 3000 rublaga.
Tellimine
Ausamba ehituskomitee tellis monumendi kavandi kuuelt tuntud kujurilt, kelle vahel korraldati kinnine konkurss. Konkursil osalesid V. A. Beklemišev, Robert Bach, A. L. Ober, B. V. Eduards, August Weizenberg ja Amandus Adamson. Konkursi võitjaks tunnistati Robert Bachi kavand, kuid keisri käsul anti tellimus hoopis kujur Leopold Adolf Bernstammile. Kuju valati Pariisis.
Asukoha valimine
Kaarli kiriku platsi, Raekoja-esise, Kadrioru ning Heinaturu hulgast valis komitee ausamba asukohaks Heinaturu. Ausammas püstitati Kaarli puiestee sihi ja Harju tänava sihi ristumiskohta, näoga vanalinna suunas, pea kergelt paremale pööratud. Peeter Suurt kujutati Preobraženije polgu kaardiväelase vormis, pikksilm paremas ja kaart vasakus käes. Seoses ausamba püstitamisega sillutati Heinaturg munakividega ning nimetati Peetri platsiks.
Avamine
Ausammas avati Tallinna ja Eestimaa Vene keisririigiga ühendamise 200. aastapäeva pidustuste osana 12. oktoobril (vkj 29. septembril) 1910. Keisrikoja esindajana osales avamisel suurvürst Konstantin Konstantinovitš.

Ausamba teisaldamine
Esimest korda arutati ausamba teisaldamist tõsisemalt 1920. aastal, kuid oma istungil 11. juunil 1920 jõudis Tallinna linnavalitsus otsusele, et kuju ei ole mõtet teisaldada enne, kui on selgunud, millega tekkiv tühimik väljakul täita.

Vahepeal tagaplaanile vajunud teisaldamise plaan kerkis uuesti päevakorda jaanuaris 1922, kui Tööerakonna ajaleht Vaba Maa algatas kampaania ausamba teisaldamiseks. Väidetavalt olid aluseks toimetusele laekunud lugejakirjad, kus nõuti nii linnapilti riivavate väikeste õigeusu kabelite, Aleksander Nevski katedraali ja Peeter I ausamba mahavõtmist.

Tallinna linnavalitsus arutas küsimust uuesti 21. veebruaril 1922, mil neile laekus kolme allkirjaga märgukiri, kus ähvardati linnavõimude passiivsuse korral ausammas veel enne Vabariigi aastapäeva omaalgatuslikult maha võtta ja Toompeale Eestimaa Provintsiaalmuuseumisse toimetada. Vaatamata ähvardustele jäi linnavalitsus kindlaks oma 1920. aasta otsusele ja keeldus kuju teisaldamast enne, kui on kokku lepitud, millega see asendatakse. Rühm kodanikke üritaski kuju 23. veebruari öösel omaalgatuslikult maha võtta, kuid politseil õnnestus nende plaan nurjata.

Kompromisslahendusena oli linnavolikogu oma 22. veebruari 1922 istungil nimetanud siiski ümber väljaku, kus kuju asus. Seni Heinaturu ja Peetri platsi nime all tuntud väljakust sai nüüd Vabaduse plats.

Linnavõimude suutmatuse tõttu kuju teisaldamist korraldada, sekkus protsessi Vabariigi Valitsus ja lõpuks sai kuju teisaldamise aluseks siseministri korraldus.

Reaalselt alustati töid ausamba teisaldamiseks 28. aprillil 1922. Töid tehti peamiselt öösel, et hoida eemale uudishimulikke ja mitte takistada trammide liikumist. Lõplikult võeti kuju maha ööl vastu 30. aprilli 1922 ja toimetati Peeter I majamuuseumi taha Kadriorgu. Lammutamisel tekkinud praht ja muud lammutusjäljed said koristatud 1. mai hommikuks.

Ausamba edasine saatus
1925. aastal lõigati Peeter I ausammas tükkideks, alumine osa läks sulatamisele. Sellest olevat valmistatud metallraha, kuid arvatavasti on tegu legendidega."Peetri kuju ei kasutata rahade-löömiseks". Kaja nr 27, 29. jaanuar 1925. Lk 3"Pool tundi riigirahapajas. Kui palju ja kuidas valmistatakse metallraha. Peeter Suurest ei ole raha löödud". Päevaleht nr 293, 28. oktoober 1926. Lk 5

Kujust säilitati büst, mis paigutati 1935. aastal kivist alusele Peeter I majamuuseumi juurde. 1938. aastal lõigati büst veel lühemaks ja paigutati Kadrioru lossi lähedale mäenõlvakule. Värvilise metalli kogumise aktsiooni ajal 1942. aastal annetas Tallinna ehitusvalitsuse aiandusosakond 865 kg värvilist metalli, sealhulgas Peeter I ja Jenoveva kujud Kadriorust.

Kujutamine kunstis
1986. aastal ehitati Tallinna, toonasele Võidu väljakule, Kaljo Kiisa mängufilmi “Saja aasta pärast mais” tarbeks Peeter I monumendi butafoorne koopia. Kui aastatel 2008–2009 ehitati ümber Vabaduse väljakut, siis paljastus linnavalitsuse hoone ees monumendi vundament.

Pildid

Viited

 Kirjandus 
Ivan Rogozinnikov. К двухсотлетию присоединения Эстляндии к державе Российской. Tallinn 1910
Pekka Erelt. Pronks-Peetri vaevaline lahkumine. Eesti Ekspress, 3. mai 2007
Bradley D. Woodworth. Mitmetähenduslik mälestusmärk: Peeter Suure naasmine Tallinna 1910. aastal. Tuna, 2010, nr 3

Välislingid

Ajapaik: Peeter I ausammas Tallinnas (fotod)

Kategooria:Tallinna mälestusmärgid
Kategooria:Tallinna vanalinn