Ohtlik aine

Ohtlik aine (inglise dangerous goods) on plahvatusohtlik, tuleohtlik, sööbiv, reageeriv ja/või saastav aine tahkes, vedelas ja/või gaasilises olekus. Peamine ohtlike ainete kasutaja on keemiatööstus. Väiksemal määral kasutatakse ohtlikke aineid põllumajanduses ja toiduainetööstuses. Ohtlikeks aineteks vedudel loetakse kemikaalid, ained, tooted, esemed, seadmed jms, mis sisaldavad selliseid aineid, mille mõju võib olla ohtlik ja/või kahjulik puutudes kokku muude ainete ja materjalidega. 

Ained loetakse ohtlikuks järgmiste tunnuste järgi: kergesti süttimine, iseeneslik süttimine, plahvatusohtlikkus, reageerivus e võime reageerida muude ainetega ja moodustada uusi ühendeid, lagunemine põhjustatuna temperatuurimuutustest, polümerisatsioon, põlemine, happelisus, lenduvus ja gaaside moodustumine, söövitavus, mürgisus, radioaktiivsus ja keskkonnaohtlikkus. Aine võib olla ohtlik ka mitme tunnuse alusel. 

Osade ohtlike ainete kokkupuude nahaga võib põhjustada nahaärritust. Osade ainete sissehingamisel või suhu sattumisel võib kutsuda esile erinevaid reaktsioone. Peab arvestama, et nende ainete poolt esile kutsutav mõju ei pruugi avalduda kohe, vaid teatud aja möödudes. Sissehingamisel võivad teatud ained mõjuda kahjulikult hingamiselunditele, ihule sattumisel aga tekitada sügelust ja nahapõletikku. Ohtlikud ained võivad kahjustada nendega tegelevaid inimesi, transpordi- ja muid masinaid ning keskkonda. Ohtlikke ained transporditakse kõiki transpordiliike ja veoviise kasutades. Neid liigub meie ümber iga päev kõikjal – maanteedel, raudteel, merel ja õhus. Aineid ladustatakse suuremates või väiksemates kogustes sadamates, ladudes ja kaubaterminalides. Ohtlikud ained võivad olla tahkes, vedelas või gaasilises olekus, korralikult pakendatuna või pakendamata. 

 Ohtlike ainete käitlemine ja vedu 
Vedelaid aineid veetakse ja hoiustatakse kanistrites, tünnides, suurtes plastikkonteinerites, vedelikukonteinerites, tsisternvagunites, ja laeva lastitankides. Ülisuuri koguseid põlevaid ja plahvatusohtlikke aineid hoiustatakse sadamate kütuseterminalide mahutites ja puistainete terminalide angaarides ja kuppelladudes. Tahked, pulbrilisel või graanulite kujul ained võivad olla pakendatud kottidesse, puistaine pehmekonteineritesse, standardkonteineritesse ja poolhaagistesse. Ohtlikud ained võivad eksisteerida toorainete, materjalide, ja valmistoodetena jms. 

Tööstuses kasutatakse üha enam tule- ja plahvatusohtlikke, keskkonnaohtlikke, mürgiseid ja muid kahjuliku toimega aineid. Sel põhjusel on kasvanud aasta-aastalt ka ohtlike ainete vedude mahud. Kemikaalid, väetised ja naftasaadused moodustavad ühtekokku Eesti maanteedel veetavatest kaupadest 12–13%. Naftasaaduste, väetiste ja kemikaalide transiitvedude mahud raudteel moodustavad ligikaudu poole raudteevedude mahtudest Eesti territooriumil. 

Ohtlik aine võib olla kemikaal mis on tunnistatud ohtlikuks käitlemisohutuse eeskirjadega. Kemikaalid võivad olla transpordiprotsessis vedelas, tahkes ja gaasilises olekus. Kemikaali omadused on aluseks, kas see liigitatakse ohtlikuks aineks või mitte. Suurel osal keemilistest ainetest on omadus reageerida muude ainetega, mis ongi aluseks nende liigitamisel ohtlikeks aineteks. Seda kemikaalide omadust tuleb arvestada vedudel koorma planeerimisel ja ohtlike ainete paigutamisel veovahendi koormaruumi. Happe reageerimine lastiruumi põrandakattematerjalide või põrandapinnal olevate ainetega võib põhjustada materiaalset kahju ning mürgiste gaaside ja aurude tekkimist. 

Ohtlikeks veosteks loetakse vastavalt “Ohtlike veoste rahvusvahelise autoveo Euroopa kokkuleppele” ained ja esemed, mis plahvatus-, tule- või kiiritusohu, mürgisuse, sööbivuse või muude omaduste tõttu võivad tekitada veoprotsessis kahju inimeste tervisele, varale või keskkonnale. kasutab suures ulatuses erinevaid logistikateenuseid, mis hõlmavad nii tooraine, vahesaaduste kui ka valmistoodangu vedu, peale- ja mahalaadimist ning ladustamist. Nende ainete transportimisel tuleb äritehingu osalistel ja veoahela liikmetel järgida kõiki kehtestatud nõudeid. Eriti hoolikalt tuleb jälgida ohtlike ainete pakendamist, markeerimist ja nõuetekohast vedu. 

Aine ohtlikkus avaldub peamiselt siis, kui selle pakendit vigastatakse ja aine valgub koormaruumi, terminali või lao põrandale. Risk ohtlike ainete veol ja käitlemisel ladudes ning terminalides eksisteerib alati ja seda hallatakse järgides ohtlike ainete veo- ja käitlemisnõudeid. Ohtlike ainete veopakendid varustatakse märgistega, mis viitavad aine ohtlikkusele ja riskidele. 

Ohtliku aine lekkimisel tekkivad ohud võivad olla nii materiaalsed, keskkonnaohud kui ka ohud inimeste elule ja tervisele. Riske on võimalik leevendada kasutades tugevaid ja kestvaid pakendeid, märgistades pakkeüksusi ja käsitsedes neid ettenähtud viisil. Kemikaalide käsitsemisel on vaja kasutada vastavalt konkreetsele ainele ja olukorrale erinevaid kaitsevahendeid. Vedelike lekkimisel veo ajal või hoiustamisel tuleb üritada leke likvideerida nii kiiresti, kui võimalik. 

Ohtlike ainete veoeeskirjad erinevad veidi nende käsitsemis- ja hoiustamisnõuetest. Kui mingit liiki ohtlikku ainet on lubatud maantee, raudteel, merel või õhus vedada, peab see olema pakendatud, märgistatud ja varustatud dokumentidega kooskõlas ohtlike ainete veoeeskirjadega

 Ohtlike ainete transportimist reguleerivad järgmised rahvusvahelised eeskirjad:
 ADR – (Accord euroéen relatif au transport international de marchandises dangereuses par route) – rahvusvahelised ohtlike ainete maanteeveo eeskirjad;
 IMDG – (International Maritime Dangerous Goods) rahvusvahelised ohtlike ainete mereveo eeskirjad;
 RAR – (Restricted Articles Regulations) – rahvusvahelised ohtlike ainete lennuveo eeskirjad;
 RID – (Regelement international concerment le transport des marchandises dangereuses par chemins de fer) – rahvusvahelised eeskirjad ohtlike ainete veoks raudteel;
 SMGS-kokkuleppe lisa 2 – ohtlike ainete veoeeskirjad SMGS-kokkuleppega ühinenud riikide raudteedel. 

Paljud ohtlikud ained jaotatakse pakendirühmadesse. Pakendirühmadel on oluline tähendus, kui valitakse aine jaoks sobivat pakendit või mahutit. Pakendirühm mõjutab ka veoviisi valikut ja veotingimusi. 

Pakendirühm kirjeldab aine ohtlikkust järgmiselt:

 I Eriti ohtlikud ained
 II Keskmiselt ohtlikud ained
 III Vähest ohtu põhjustavad ained. 

Vaata ka
RoHS-i direktiiv

Viited

Kategooria:Keemilised ained
Kategooria:Keskkonnakaitse