Hanno Kompus

Hanno Kompus (kuni 1935 Johannes Kompus; 4. märts 1890 Rannu vald, Tartumaa – 25. oktoober 1974 Montréal, Kanada) oli eesti kunstikriitik- ja ajaloolane, teatrikriitik aga ka lavastaja ja arhitekt

 Elukäik 
Aastail 1901–1908 õppis Kompus Tartu Reaalkoolis ning mängis Vanemuise orkestris viiulit.Piret Noorhani, Kunstirahva uus algus. Paul Olaki kirjad Hanno Kompusele põgenikelaagri ajast – Tuna 3, 2013 1909–1918 õppis ta Riia Polütehnilises Instituudis arhitektuuriosakonnas ning osales Vabadussõjas. 

Aastatel 1919–1920 oli ta Eesti Vabariigi Haridusministeeriumi kunstiosakonna juhataja. 

Aastatel 1920–1922 oli Hanno Kompus Estonia teatri dramaturg ja näitejuht sõnalavastuste ning 1923. aastast peamiselt muusikalavastuste alal. Pärast praktiseerimist Dresdenis Saksa riigiooperis režiiassistendina 1922–1923 valiti ta 1925 Estonia teatri ajutise kunstilise kolleegiumi juhatajaks, määrati samal aastal teatridirektori kohusetäitjaks ja 1927. aastal direktoriks, kellena töötas kuni 1929. aastani.Piret Noorhani, Hanno Kompus'e ja Rahel Olbrei arhiiv Toronto Tartu Instituudis, 1996

Aastail 1936–1940 oli ta Riigi Ringhäälingu saatekava juhataja ja seejärel taas Estonia lavastaja. Kompus oli Draamastuudio teatrikooli õppejõud ja ajakirja Tie toimetajaid, Eesti-Soome-Ungari Liidu juhatuse ja Eesti Kunstimuuseumi kunstikomisjoni liige. 1940–1941 töötas ta teadusliku tööjõu kohustetäitjana Eesti Kunstimuuseumis ja 1941–1944 taas näitejuhina Estonias.

Teise maailmasõja ajal 1944. aastal põgenes Rootsi, kus projekteeris Stockholmi ümbrusse väikeelamuid, illustreeris eestikeelseid raamatuid ja tegutses eesti teatrites. Rootsis osales ta koos veel paari Estonia näitlejaga Ingmar Bergmani poliitilises põnevusfilmis "Seda ei juhtu siin". 

1951. aastal kolis ta Kanadasse ja oli innukaid eesti teatri organiseerijaid paguluses. Nii loodi tema algatusel Montreali Eesti Teater, kus ta tegutses nii lavastaja kui ka näitlejana. 

Kunstikriitikuna alustas ta tegevust juba 1914. aastal. Sellest kasvas välja Hanno Kompuse töö kunstiajaloolasena. 1926. aastal ilmus temalt üks esimesi süsteemseid kunstiülevaateid – "Eesti kujutavast kunstist". Lisaks kirjutas ta lavakujundusest, ehitus- ja tarbekunstist, raamatukujundusest, stsenograafiast ning hulga üksikute kunstnike loomingu käsitlusi: "Paul Raud" (1931), "Amandus Adamsoni loomingu lõppjärk" (1931), "Mida tõi Koort eesti skulptuuri" (1935), "Adamson-Eric" (1939), "Kristjan Raua kunsti rahvuslikkus" (1945).

Hanno Kompus kuulus korporatsiooni Vironia.

 Lavastusi 
 Wagneri "Lohengrin" (1927)
 Aava "Vikerlased" (1928) 
 Nicolai "Windsori lõbusad naised" (1930) 
 Vedro "Kaupo" (1932) 
 Mozarti "Võluflööt" (1936).

Raamatud
"Kunst meie põhiseaduse kavas". Tallinn 1920
"20 aastat ehitamist Eestis" (koostaja)
"Das malerische Estland". Kopenhagen, 1937 (ingl. k. 1950)
"Maaliline Eesti. Pilte Eesti ilusaist ehitustest, maastikest ja muist vaatamisväärsustest". Tartu 1939 
"Kustumata nälg kunsti järele". Koost. R. Olbrei-Kompus, Toronto, 1976
Jaan Kompus "Koguduse ja Elva kiriku teenistust tahan surmani jätkata"

Tunnustus
 1939 – Eesti Punase Risti IV klassi teenetemärk

 Isiklikku 
1922. aastal abiellus ta tantsija ja ballettmeistri Rahel Olbreiga. Hanno Kompuse isa oli Jaan Kompus.

Viited

Välislingid

 Hanno Kompus, TLÜAR väliseesti isikud

Kategooria:Eesti lavastajad
Kategooria:Eesti arhitektid
Kategooria:Eesti kunstikriitikud
Kategooria:Eesti ajakirjanikud
Kategooria:Riia Tehnikaülikooli vilistlased
Kategooria:Korporatsioon Vironia liikmed
Kategooria:Vabadussõja veteranid
Kategooria:Eesti Punase Risti IV klassi teenetemärgi kavalerid
Kategooria:Eestlased Kanadas
Kategooria:Sündinud 1890
Kategooria:Surnud 1974