Jaan Brems

Jaan Brems (20. detsember 1889 Laatre vald, Tartumaa – 8. november 1959 Tallinn) oli eesti psühhiaater.

 Elulugu 
Ta lõpetas 1916. aastal Tallinna Peetri Reaalkooli, asus 1918. aastal õppima Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, õpingud katkesid ja ta immatrikuleeriti uuesti 1919. aastal, lõpetades 1924. aastal. Brems oli korporatsiooni Fraternitas Estica vilistlane, coetus 1917/1918.

Brems oli 1924. aastast Närvi- ja Vaimuhaiguste Haigla Seewaldis arst, 1926. aastast ordinaator ja aastatel 1939–1941 vanemordinaator, viibis 1941–1944 Nõukogude Liidu tagalas, mille järel määrati ta Viktor Hioni käskkirjaga Tallinna Vaimuhaiguste haigla juhatajaks. Ta sai 1946. aastal Tervishoiu Rahvakomissariaadi ravi-profülaktiliste asutuste valitsuse vaneminspektoriks ja vallandati 1950. aastal, mille järel töötas ta Jämejala psühhoneuroloogia haiglas, aastatel 1952–1959 peaarstina. Bremsi autasustati 1949. aastal Eesti NSV Tervishoiuministeeriumi käskkirjaga 25 aastat kestnud töö eest. 

Brems oli Eesti NSV Neuroloogide ja Psühhiaatrite Teadusliku Seltsi ja Viljandi Teadusliku Arstide Seltsi liige. 

Brems on maetud Laatre kalmistule. 

 Isiklikku 
Bremsi pojad olid arstid Uno Brems ja Bruno Brems, pojatütar on neuroloog Kersti Brems-Neuhaus.

 Viited 

 Välislingid 
Jaan Brems andmekogus Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Jaan Brems Ohvitseride andmekogus
Ülikool. Tallinna linna stipendiaadid

Kategooria:Eesti psühhiaatrid
Kategooria:Arstide Koja liikmed
Kategooria:Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Kategooria:Tallinna Reaalkooli vilistlased
Kategooria:Korporatsioon Fraternitas Estica liikmed
Kategooria:Sündinud 1889
Kategooria:Surnud 1959