Hanon Barabaner

Hanon Barabaner (vene keeles Ханон Зеликович Барабанер; 30. juulil 1933 Leningrad – 21. september 2022) oli Eesti insener ja majandusteadlane, Tallinna teenetemärgi kavaler.

 Haridus 
 1951 – lõpetas Leningradi 367. keskkooli. 
 1956 – lõpetas Leningradi Majandusinseneride Instituudi.
 1961 – lõpetas Üleliidulise Energeetikainstituudi.
 1968 – lõpetas Eesti NSV Teaduste Akadeemia Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituudi aspirantuuri.

Töö insenerina 
1956–1957 – Üleliidulise trusti Energohimprom energeetikainsener Leningradis
1957–1960 – Trusti Estonslanets peasoojustehnik Jõhvis
1960–1963 – kaevandusameti peainsener Kohtla-Järvel
1963–1965 – vabariikliku monteerimistrusti peainsener Tallinnas
1965–1967 – Üleliidulise Riikliku projekteerimisinstituudi Giproselstroi energiavarustuse peaspetsialist Tallinnas ja Moskvas.

Nõukogude Liidu loode osa ja Eesti kütte- ja energeetilise kompleksi tehnilise ümberseadmestamise aktiivne osaleja (1957–1965). Rahvusvaheliste põllumajandusobjektide juhtivarendaja Mongooliast Tšehhoslovakkiani (Vastastikuse Majandusabi Nõukogu kaudu) (1965–1968). Rahvusvaheliselt tunnustatud spetsialist ja konsultant maakonnarajoonide ja linnade kommunaalmajanduse energeetika alal (1965–1995).

 TeadustegevusHanon Barabaner ETISes 
 1968–1974 – Eesti NSV Teaduste Akadeemia Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituudi teadur.
 1974–1980 – Eesti NSV Teaduste Akadeemia Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituudi vanemteadur.
 1980–1986 – juhtiv teadur, Eesti NSV Teaduste Akadeemia Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituudi Teadusnõukogu liige.
 1986–1991 – juhtiv teadur, Eesti NSV Teaduste Akadeemia Energeetikainstituudi Teadusnõukogu liige.
 1991–1995 – juhtiv teadur, Eesti Energeetikainstituudi Teadusnõukogu liige. 
 1975–1991 – NSVL Teaduste Akadeemia Teadusnõukogu liige energeetika kompleksprobleemide alal. 
 1980–1995 – ÜRO Majandus- ja Sotsiaalkomitee  ekspert.

NSV Liidu esimese vabariikliku energiavarustuse programmi juhataja ja looja. Tema välja töötatud metoodika ja selle Eestis realiseerimise kogemuse alusel korraldati aastatel 1975–1980 taolisi uuringuid ka teistes NSV Liidu vabariikides ja muudes Majanduskaasabi Nõukogu riikides. Osales uuringutes juhtivkonsultandina.

NSV Liidu energeetikaprogrammi üks juhtivatest loojatest. Esines NSV Liidu Teaduste Akadeemia Presiidiumis ettekandega NSV Liidu Energeetika- ja Toiduprogrammi kooskõlastamise teemal.

1977. aastal oli üks esimesi, kes hakkas lähenema üldenergeetiliste ülesannete lahendamisele kompleksselt, ökoloogilisest, sotsiaalsest ja majanduslikust aspektist. Ettekanded NSV Liidu Teaduste Akadeemia Presiidiumil, Ameerika Rahvusakadeemias, rahvusvahelistel energeetika- ja majandusfoorumitel. Esimeste Melenjevi loengute "Uued ideed energeetikas" laureaat. Nüüd leidis see lähenemise üldise tunnustuse. NSV Liidu Rahvamajanduse Saavutuste Näituste kuldmedal põllumajandusobjektide elektrifitseerimise tööde kompleksi eest.

Inseneri- ja teadustegevus on pärjatud mitmete valitsuse autasudega. Üks Euraasia Teadlaste Majandusklubi asutajatest (2008). 2010. aasta juulist klubi aseesimees. Klubi initsiatiivil korraldatakse iga aasta Rahvusvahelist Majandusfoorumit Astanas, millest võtab osa üle 70 riigi, ta oli Eestis loodud Vene Akadeemilise Seltsi aseesimees (2007).

 Teaduspublikatsioonid 
Ta on enam kui 200 teaduspublikatsiooni autor, mille hulgas on sellised monograafiad nagu

 Majandusrajooni energeetikamajanduse arenguperspektiivide määramine. 
 Regiooni energeetikakompleksi tõhususe tõstmine 
 Baltimaade ja Valgevene NSV energeetika.
 NSV Liidu loodeosa energeetika arenguprobleemid.
 NSV Liidu loodeosa energiavarustussüsteemide kujundamine.
 Energiasäästupoliitika põhisuunad arenenud kapitalistlikes riikides.
 Akumuleeruv elektrisoojusvarustus.
 Asulate soojavarustus maakondades.
 Personalijuhtimise psühholoogia.

Paljude monograafiate ja teadustööde teadustoimetaja. Õppeprogrammide, metodoloogiliste ja õppematerjalide autor ja kaasautor. Majandus- ja Juhtimisinstituudi teadustööde kogumiku toimetuse nõukogu esimees (iga aasta kaks kogumikku). Ajakirja Majandus, Finantsid, Uurimused toimetuse nõukogu liige. Euraasia majandusrevüü toimetuse nõukogu liige. Vene Akadeemilise Seltsi Teataja toimetuskolleegiumi liige. Üle 160 teadusliku ja publitsistliku artikli autor.

 Teaduskraadid, au- ja ametinimetused  
 1973 – majandusteaduste kandidaat (majandusdoktor) (diplom МЭК № 020358)
 1977 – vanemteadur üldise energeetika erialal (diplom СН №001120)
 1997 – Rahvusvahelise Turismiakadeemia professor (diplom АП № 0021)
 2002 – Rahvusvahelise biosfääriteaduste akadeemia tegevliige-akadeemik (diplom nr 57).
 2007 – Peterburi Riikliku Majandus- ja Inseneriülikooli audoktor (Teadusliku nõukogu 26. detsembri 2007 otsus)
 2009 – Rahvusvahelise Teaduste Akadeemia Kõrgkooli korrespondentliige (Üldkoosoleku 11. märtsi 2009 otsus)
 2009 – Uurali Riikliku Majandusülikooli emeriitprofessor (teadusnõukogu 31. augusti 2009 otsus)
 2009 – Kasahhi Majandusuuringute Instituudi emeriitprofessor (Teadusliku nõukogu 23. oktoobri 2009 otsus)
 2010 – Euroopa Kaubandusakadeemia tegevliige-akadeemik, Akadeemia presiidiumi liige (Presiidiumi 22. juuli 2010 otsus)
 2010 – valitud Euroopa Kaubandusakadeemia 2010. aasta isikuks (Akadeemia 26. juuli 2010 otsus)
 2011 – Rahvusvahelise Teaduste Akadeemia Kõrgkooli tegevliige-akadeemik (Akadeemia 30. märtsi 2011 otsus)

 Pedagoogiline tegevus 
 1964. aastast õpetas maailmamajanduse ja rahvusvahelise juhtimise, kaasaegse ettevõtte juhtimisaluste, sotsiaal- ja majandusprognoosimise, majandus- ja energeetika korraldamise, ökoloogilise, sotsiaalse ja majandusliku lähenemise kaudu üldenergeetiliste ja tehniliste ülesannete lahendamise loengute kursust. Pidanud loenguid Eesti, Venemaa, Soome, Tšehhi, Saksamaa, Austria, Prantsusmaa, USA, Läti, Bulgaaria, Kasahstani, Valgevene ja teiste riikide kõrgkoolides.
 1993. aastast Rahvusvahelise Ökoloogilise ja Tehnilise Kolledži asutaja ja rektor.
 1997–2013 Sillamäe Majandus- ja Juhtimisinstituudi rektor.
 2006–2013 Majandus- ja Juhtimisinstituudi ECOMEN rektor.

 Eesti Majandus- ja Juhtimisinstituut ECOMEN 
Koolis toimus õppetöö 15 erialal, ning oli täielikult vene keeles. 2001. aastal sai instituut rahvusvahelise akrediteeringu. Instituudi filiaalid asusid Tallinnas, Sillamäel, Kohtla-Järvel, Narvas. Instituut realiseeris Bologna protsessi nõudeid ja soovitusi. Instituut tegi koostööd enam kui 30 välisülikooliga ning võttis osa programmist Erasmus. 2013. aastal sattus instituut skandaali ning lõpetas tegevuse.

 Viited 

Kategooria:Eesti majandusteadlased
Kategooria:Eesti insenerid
Kategooria:Eesti energeetikud
Kategooria:Tallinna uuele juudi kalmistule maetud
Kategooria:Sündinud 1933
Kategooria:Surnud 2022