Kindralkortermeister

Kindralkortermeister on kõrgema sõjalise juhtkonna hulka kuulunud staabiohvitseri sõjaväeline ametikoht, kelle ülesanne oli sõjaväeüksuste staapides  (staabiülem).

Kindralkortermeistri ametikoht loodi Lääne-Euroopas 16.–17. sajandil.

Venemaa keisririigis
Vene sõjaväes asutati kindralkortermeistri (vene keeles генерал-квартирмейстер) ametikoht Preisimaa ja Prantsusmaa sõjaväekorralduse eeskujul tsaar Peeter I korraldusel 1701. aastal, kui sõjavägede ülemjuhataja abina ning esimese Venemaa armee kindralkortermeistrina asus ametisse vürst А. Šahhovskoi.

Venemaa sõjaväes määrati kindralkortermeister ainult sõjaolukorras, kuid alates 18. sajandi lõpust sai sellest alaline ametikoht.

Kindralkortermeistri ülesanded olid algselt väekoondise kavandatava tegutsemispiirkonnaga tutvumine, vägede majutuse ja liikumise ning hospidalide organiseerimine ning piirkondade kaartide ettevalmistamine, kindlustuste ehitamine ja tagala kindlustamine. Hiljem lisandus kindralkortermeistri ülesannetele ka veel luure juhendamine, sildade ehitamine ning toimunud lahingutegevuse kohta ülestähenduste tegemine.
Venemaa kindralkortermeistreid
Karl Wilhelm von Toll, 1812. aasta Isamaasõjas, Mihhail Kutuzovi kortermeister ja 1813 Michael Andreas Barclay de Tolly kortermeister
Nikolai Duhhonin, Esimeses maailmasõjas Venemaa keiserliku armee STAVKA kindralkortermeister
Mihhail Diterichs, Venemaa armee kindralkortermeister (1917)

Mujal
Erich Ludendorff, Esimeses maailmasõjas Reichwehri Kindralstaabi kindralkortermeister
Kategooria:Sõjaväelised ametikohad
Kategooria:Saksamaa sõjandus
Kategooria:Rootsi sõjanduse ajalugu
Kategooria:Venemaa keisririigi sõjandus
de:Quartiermeister