Kuuda õpetajate seminar

Kuuda õpetajate seminar oli Märjamaa kihelkonnas Tolli mõisas Kuudal asunud pedagoogikaõppeasutus, mis tegutses aastail 1854–1887.

Asutamine ja ülevalpidamine
Seminari avamise Kuudal saavutas Christoph Adam von Stackelbergi loodud seminari ellukutsumise sihtasutus, mis töötas välja seminari asutamise esialgse põhikirja (1854). Seminari ülesandeks oli talurahvaseisusele vajalike elementaarteadmiste andmine kristliku jumalakasvatuse vaimus. Lisaks pidi seminar andma teadmisi põllumajanduse ja tööstustööliste vajadusi silmas pidades. Seminari peakoolmeistriks määrati endise Ataste seminari abiõpetaja Karl Koch, kelle tegevus oli pastorite järelevalve all.Aarma, L., Talvoja, R., Viitkar, Ü. Kuuda seminar 150. Ülevaade ja lühielulood. Juuru: Mahtra Talurahvamuuseum, 2004, lk 23–24.

Seminar sai toetust Eestimaa rüütelkonnalt 480 rubla aastas, lisaks umbes 200 rubla Kuuda majapidamisest. Seminarihoone ehitati annetuste teel kogutud vahenditest ning valmis 1854. aastaks. Kuudale viidi ka osa suletud Ataste seminari inventarist. Õppetöö algas sama aasta sügisel. 1863. aastal viidi Kuudale üle ka suletud Jädivere õpetajate seminari õpilased, kes ei olnud kursust veel lõpetanud.Eesti kooli ajalugu. 1. köide. 13. sajandist 1860. aastateni. Tegevtoimetaja E. Laul. Tallinn: Valgus, 1989, lk 487. Esialgu oli õppimine seminaris tasuta, alates 1873. aastast tuli osal õpilastest tasuda õppemaksu.Aarma, L., Talvoja, R., Viitkar, Ü. Kuuda seminar 150. Ülevaade ja lühielulood. Juuru: Mahtra Talurahvamuuseum, 2004, lk 50-51.

Seminari tööd juhtis inspektor, alates 1864. aastast direktor, kelle valis samal aastal moodustatud seminari kuratoorium (hoolekogu). Direktori kõrval olid ametis pea- ja abikoolmeister (ökonoom).

Õpetajad
Seminari õpetajaist on nimekaim aastail 1886–1887 Kuudal keelte- ja lauluõpetajana töötanud kirjanik Eduard Bornhöhe. Õpilaste poolt lugupeetud olid peakoolmeister (1854–1859) Karl Koch ja abikoolmeister (1859–1861) Wilhelm Tuglas.Aarma, L., Talvoja, R., Viitkar, Ü. Kuuda seminar 150. Ülevaade ja lühielulood. Juuru: Mahtra Talurahvamuuseum, 2004, lk 143-154.

Õppetöö
Õppeaeg seminaris kestis kolm aastat ning uusi õpilasi võeti vastu pärast eelmiste lõpetamist. Õppekeeleks oli eesti keel. Õppeaineteks olid usuõpetus, ajalugu, looduslugu, geograafia, matemaatika, füüsika, laulmine, viiuli- ja orelimäng. Õppepraktika toimus seminari harjutuskoolis, kus õppis umbes 15 poissi. Seminar pidi andma ettevalmistuse alama astme talurahvakooli õpetaja elukutseks. 1864. aastast pärinev seminari õppekava sätestas seminari eesmärgiks talurahvakooli õpetajate koolitamise ja seeläbi rahvahariduse taseme tõstmise. Et õpetus seminaris oli tasuta, tuli õpilastel koolitalus teha kõiki töid.

1878. aastal kinnitatud uue õppeplaani kohaselt kuulusid õppeainete hulka usuõpetus (sh kirikuajalugu), saksa, eesti ja vene keel, aritmeetika, algebra, geomeetria, geograafia, ajalugu, pedagoogika, loodusõpetus, kalligraafia, joonistamine, laulmine, orelimäng, võimlemine ja sissejuhatus agronoomiasse. Õppekeelteks olid 1878. aasta õppeplaani järgi saksa, vene ja eesti keel.Elango, A., Laul, E., Liim, A., Sirk, V. Eesti kooli ajalugu. 2. köide. 1860. aastaist 1917. aastani. Koostaja ja toimetaja Endel Laul. Toimetaja Veronika Varik. Tallinn: Teaduste Akadeemia Kirjastus, 2010, lk 263–264. 

Pedagoogikakursuses pöörati enam tähelepanu didaktikale, vähem kasvatusteooriale. Seminari õppetöös kasutati Eduard Ahrensi uut häälduspärast kirjaviisi, mida propageeris seminari kasvandik ja hiljem samas abiõpetajana töötanud Jaan Nebokat.

Õpilased
Kuuda seminari tuldi õppima peamiselt Lääne- ja Harjumaalt, aga ka mujalt Eestimaa kubermangust. Seminari läbis kokku ligikaudu 320 noort, kellest üle 290 töötasid vähemalt mõnda aega õpetajana.

Kuuda seminari kasvandikel, kes esindasid talurahvakooli õpetaja haritumat tüüpi, oli oluline roll Põhja-Eesti talurahvahariduse arengus. Paljud neist andsid oma osa ka külaühiskonna arengusse, paistsid silma põllumeeste ja aianduse entusiastidena.Elango, A., Laul, E., Liim, A., Sirk, V. Eesti kooli ajalugu. 2. köide. 1860. aastaist 1917. aastani. Koostaja ja toimetaja Endel Laul. Toimetaja Veronika Varik. Tallinn: Teaduste Akadeemia Kirjastus, 2010, lk 266. Seminari nimekamateks lõpetajateks olid külakoolmeister Jaan Veidermann (Aleksander Veiderma isa), Jaan Nebokat, Mihkel Neumann jt. Seminari kasvandikest said tihti kohalikud autoriteedid, laiema silmaringiga maaharitlased, kes juurutasid oma töö- ja kodukohas näiteks koorilauluharrastust ning edendasid seltsitegevust, võtsid osa ärkamisaja algatustest.Karjahärm, T., Sirk, V. Eesti haritlaskonna kujunemine ja ideed 1850–1917. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1997, lk 114.

Seminari sulgemine
Kuuda seminar suleti 1887. aastal seoses venestamisreformidega, kui Eestimaa rüütelkond ei soovinud enam üleval pidada tsaarivalitsuse nõutud venekeelset õppeasutust.Aarma, L., Talvoja, R., Viitkar, Ü. Kuuda seminar 150. Ülevaade ja lühielulood. Juuru: Mahtra Talurahvamuuseum, 2004, lk 77.

Kuuda õpetajate seminari juhtkond
Inspektorid 1854−1864
 Ametiaeg Pilt Nimi Märkused 1854−1858 80px Paul Eberhard (1819−1886) Kullamaa pastor 1858−1864 80px Carl August Pezold (1826−1904) Märjamaa pastor 1861−1864  Wilhelm Robert Schmidt (1823−1887) Mihkli pastor

Direktorid 1864−1887
 Ametiaeg Nimi Märkused 1864−1874 Karl Eduard Harten (1801−1882) Vigala pastor 1874−1878 Wilhelm Robert Schmidt (1823−1887) Mihkli pastor 1878−1887 Alexander Julius Loffrenz (1834−?) 

Vaata ka
Ataste õpetajate seminar
Jädivere õpetajate seminar
Cimze seminar

Viited

Kategooria:Eesti endised kutsekoolid
Kategooria:Märjamaa vald
Kategooria:Märjamaa kihelkond
Kategooria:Läänemaa