Pjotr Ivašutin

Pjotr Ivašutin (vene keeles Пётр Иванович Ивашутин; 5 vkj/18. september 1909 Brest-Litovsk – 4. juuni 2002 Moskva) oli Nõukogude Liidu riigiametnik (NSV Liidu Relvajõudude Kindralstaabi Luure Peavalitsuse esimees ja NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures asuva Riikliku Julgeoleku Komitee esimehe 1. asetäitja) ja sõjaväelane, Nõukogude Liidu kangelane (1985).

Noorus
Pjotr Ivašutin töötas aastatel 1926–1931 raudteel ja Ivanovo-Voznessenski linna mehaanikatehases. 1930. aastal astus VK(b)P liikmeks. 

Sõjaväeteenistus
Pjotr Ivašutin alustas teenistust nõukogude Punaarmees 1931. aastal, lõpetas 1933. aastal Stalingradi õhujõudude sõjalennukooli, aastatel 1933–1937 teenis 107. lennuväebrigaadi lendur-instruktorina Moskva sõjaväeringkonnas. 1937. aastast raskepommitaja TB-3 komandör, aastatel 1937–1939 õppis kaks kursust juhtivkoosseisu teaduskonnas N. Žukovski nimelises Õhujõudude Akadeemias. 1939. aastal suunati pärast 1937.–1938. aastal toimunud poliitilisi repressioone NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadis VK(b)P KK korraldusel NSV Liidu SARKi Riikliku Julgeoleku Peavalitsuse teenistusse.

Teenistus riiklikes julgeolekuorganites
Pjotr Ivašutin alustas teenistust NSV Liidu SARKi Riikliku Julgeoleku Peavalitsuse Valgevene sõjaväeringkonna Eriosakonnas. Pjotr Ivašutin osales 1939. aastal Nõukogude-Soome sõjas Leningradi sõjaväeringkonna laskurkorpuse eriosakonna ülem ning Teise maailmasõjas teenis sõjalise vastuluure Eriosakondades/SMERŠi osakondades viie rinde koosseisus:
aastatel 1941–1943, Taga-Kaukaasia sõjaväeringkonna Eriosakonna ülema asetäitja;
1941. aasta detsembrist Krimmi rinde Siseasjade Rahvakomissariaadi Eriosakonna ülema asetäitja;
1942. aasta juunist Põhja-Kaukaasia rinde Eriosakonna ülema asetäitja;
1943. aasta märtsist 47. armee NSV Liidu Kaitse Rahvakomissariaadi Vastuluure Peavalitsuse SMERŠi – Vastuluurevalitsuse ülem; 
1943. aasta 29. aprillist Edelarinde SMERŠi – Vastuluurevalitsuse ülem;
1943. aasta oktoobrist 3. Ukraina rinde SMERŠi – Vastuluurevalitsuse ülem;
1943. aasta detsembrist Põhja-Kaukaasia rinde Musta mere väegrupi Eriosakonna ülem;
Teise maailmasõja lõpuperioodil osales Nõukogude armees vastuluurealases tegevuses Kaukaasias, Jugoslaavias Ungaris ja Austrias, 29. aprill 1943 – mai 1946. aastal NSV Liidu Kaitse Rahvakomissariaadi Vastuluure Peavalitsuse SMERŠi Lõuna väegrupi Vastuluurevalitsuse ülem

Pärast Teise maailmasõja lõppu teenis Pjotr Ivašutin Nõukogude armee poolt okupeeritud Ida-Euroopa piirkondades;
1945. aasta juulist NSV Liidu Kaitse Rahvakomissariaadi SMERŠi ja maist 1946. aastast NSV Liidu RJM Lõuna väegrupi Vastuluurevalitsuse ülemana, 
1947. aasta novembrist NSV Liidu RJM Nõukogude väegrupis Saksamaal Vastuluurevalitsuse ülemana,
1949. aasta novembrist NSV Liidu RJM Leningradi sõjaväeringkonna Vastuluurevalitsuse ülemana. 

1951. aasta detsembris määrati Pjotr Ivašutin NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi 3. Peavalitsuse ülema asetäitjaks;

1952. aastal septembris määrati Pjotr Ivašutin Ukraina NSV Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi ministriks. 

1953. aasta märtsis määrati Pjotr Ivašutin Ukraina NSV Siseministeeriumi ministri asetäitjaks;

1953. aasta juulis määrati ta NSV Liidu Siseministeeriumi 3. Peavalitsuse (sõjaline vastuluure) ülema asetäitjaks;

Pärast 1954. aastal NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures asuva Riikliku Julgeoleku Komitee moodustamist viidi ta üle NSV Liidu MN ja RJK 5. Peavalitsuse (majanduslik vastuluure) ülemaks; 

1954. aasta juunis määrati ta NSV Liidu MN ja RJK esimehe asetäitjaks, aastatel 1956–1963 töötas NSV Liidu MN ja RJK esimehe 1. asetäitjana. 

1963. aasta märtsist kuni 1986. aastani oli Pjotr Ivašutin NSV Liidu Relvajõudude Kindralstaabi Luure Peavalitsuse ülem;

Aastatel 1987–1992 teenis Pjotr Ivašutin NSV Liidu Relvajõudude peainspektorite grupis;

1992. aastal läks erru, suri 4. juunil 2002 Moskvas ja on maetud Trojekurovo kalmistule.
Auastmed riiklikus julgeolekuteenistuses
1939, 4. veebruar – riikliku julgeoleku kapten
1942, 16. aprill – riikliku julgeoleku major
1943, 14. veebruar – riikliku julgeoleku vanemmajor
1943, 26. mai – kindralmajor
1944, 25. september – kindralleitnant
1958, 18. veebruar – kindralpolkovnik

Kategooria:Nõukogude Liidu armeekindralid
Kategooria:KGB ohvitserid
Kategooria:Nõukogude Liidu kangelased
Kategooria:Lenini ordeni kavalerid
Kategooria:Oktoobrirevolutsiooni ordeni kavalerid
Kategooria:Punalipu ordeni kavalerid
Kategooria:Tööpunalipu ordeni kavalerid
Kategooria:Punatähe ordeni kavalerid
Kategooria:Scharnhorsti ordeni kavalerid
Kategooria:Trojekurovo kalmistule maetud
Kategooria:Sündinud 1909
Kategooria:Surnud 2002