Vallo Raun

Vallo Raun (passinimega Valdo Raun; 19. jaanuar 1935 – 25. veebruar 2024) oli eesti bibliofiil, näitekirjanik ja ajakirjanik. 

Vallo Rauni elutööks kujunes unikaalse raamatukogu kokkupanemine. Selle mitme tuhande trükise seas on raamatuid, mida pole säilinud kusagil mujal maailmas. Tema põhiline huviala oli vanimad eestikeelsed trükised, mis on ilmunud enne 1850. aastat ning tema kogust võib esile tuua 17. sajandil ilmunud eestikeelseid raamatuid.

Aktiivse raamatukollektsionääri ja Tallinna bibliofiilide klubi eestvedajana sai temast 1980. aastate lõpus ka Eesti Raamatuühingu viimane esimees. 

Raun andis panuse ka Eesti (kultuuri)ajakirjandusse. Pärast töötamist ajalehes Rahva Hääl (1961–1963) oli ta ajakirja Kultuur ja Elu ning seejärel 1981–1989 ajakirja Teater. Muusika. Kino toimetuses, olles mõlemas pikka aega asepeatoimetaja. 

Isiklikku
Tema abikaasa oli klaasikunstnik Maie-Ann Raun, vanem poeg on psühholoog ja kirjanik Mait Raun, noorem poeg on ajakirjanik Alo Raun. Vend oli kirjanik Ott Raun.

Välislingid
Eerik Teder. Vallo Raun ja vana raamat, ajaleht Videvik 
Bibliofiilist miljonär, Õhtuleht, 28. veebruar 2004 
Eesti bibliofiilia grand old man – Vallo Raun 75, Eesti Elu, 15. jaanuar 2010
Suri bibliofiil ja näitekirjanik Vallo Raun, err.ee, 26. veebruar 2024
Lahkus erakordse raamatukollektsiooni koostaja, Sakala, 26. veebruar 2024

Kategooria:Eesti näitekirjanikud
Kategooria:Eesti bibliofiilid
Kategooria:Eesti ajakirjanikud
Kategooria:Jakob Westholmi Gümnaasiumi vilistlased
Kategooria:Tallinna Ülikooli vilistlased
Kategooria:Sündinud 1935
Kategooria:Surnud 2024