Carl Georg Fick

Carl Georg Fick (28. juuni 1801 Tallinn – 12. juuni 1883 Keila) oli Eesti vaimulik.

Õppis aastani 1820 Tallinna Gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1820–1823. Seejärel oli koduõpetaja Keilas Meyendorffide juures. Ordineeriti õpetajaks 25. septembril 1827.

Oli Keila Miikaeli koguduse adjunkt aastatel 1827–1828 (kutsuti 19. juulil 1827) ja õpetaja 1828–1883 ehk 55 aastat. Lääne-Harju praostkonna praost oli ta 27. märtsist 1835–1870, Eestimaa konsistooriumi assessor 28. veebruarist 1844 kuni 1863.

Oli 9. septembrist 1843 Eestimaa Kirjanduse Ühingu liige. Pooldas Eduard Ahrensi eesti kirjakeele muutuste arutamist konsistooriumisLiivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007.  1865. aastal lõi ta  kiriku juurde Keila esimese meeskoori. 

Maetud Keila kirikuaeda, matmispaik asub kiriku lõunaküljel.

Isiklikku
Carl Georg Fick pärines Tallinna fajansimanufaktuuri rajaja Carl Christian Ficki (1730–1792) perestEvelin Povel, Kohtumised kirikuaias 3., Keila Leht, nr. 5, 5 veebruar 2021. 

Tema poeg Max Wilhelm Fick oli pärast teda Keila Miikaeli koguduse õpetaja. Tema teine poeg Eduard Georg Fick oli esimene Keilas tegutsenud arst.

Viited

Kategooria:Keila Miikaeli koguduse vaimulikud
Kategooria:Lääne-Harju praostid
Kategooria:Eestimaa konsistooriumi vaimulikud assessorid
Kategooria:Eestimaa Kirjanduse Ühingu liikmed
Kategooria:Tartu Ülikooli usuteaduskonna vilistlased
Kategooria:Korporatsioon Estonia liikmed
Kategooria:Sündinud 1801
Kategooria:Surnud 1883