Vene värav

Vene värav oli Vene silla juures asunud linnavärav Tartus. Linna kindlustusvöönd rajati 13. sajandil ja 16. sajandil tegid venelased ulatuslikke täiendusi ja parandusi. 
pisi|400px|L. Nörlingh'i Tartu linnamüüri plaan aastast 1696, täiendas Karl von Löwis of Menar aastal 1914. 

Numbrid kaardil ühtivad järgmiste kindlustustega: 1. Piiskopitorn; 2. (nimetu torn); 3. (nimetu torn); 4. Valge torn; 5. (nimetu torn); 6. Toomevärav ja Söetorn; 7. Kik in de Kogh; 8. Kuivtorn; 9. Moskva rondeel; 10. Kuraditorn; 11. Jakobi värav; 12. Veretorn; 13. Tömptorn; 14. Püha Juri torn; 15. Vene värav; 16. Küütri tornike; 17. Mungavärav; 18. Küütrivärav; 19. Karjavärav; 20. Pasatorn; 21. Piinatorn ja -värav; 22. Riia värav; 23. Kõrgetorn. 
Värav koosnes kitsast eelkaitseõuest ja neljatahulisest tornist, mida viimati kohendati 1690. aastail. Kavandatud põhjabastioni ei jõutud valmis ehitada, väravast kagusse suundunud Tartu linnamüüri osa on vallina säilinud tänini. Värava õhkis Vene armee koos teiste Tartu kindlustustega 1708. aastal.

Vene värava juures oli ka vangla. Värav asus linna ühel tähtsamal liikumissoonel Laia tänava lõpul praeguse botaanikaaia sissekäigust veidi jõe pool. Sealt siirdus tee üle silla, kus oli juba 15. sajandi keskpaigast Vene mäe jalamilUno Hermann, Tähtsamaid Tartu mäenimesid. Keel ja Kirjandus, 1965, nr 10, lk 631 asunud vene agul, millest ilmselt tulenes ka värava nimi. 

Vaata ka
Vene tänav (Tartu)
 Viited 

Välislingid
Tartus leiti 14. sajandist pärit Vene väravad, Delfi.ee, 13. juuni 2005
Dorpat.ru: Русские ворота (Vene värav)
Kategooria:Tartu ajaloolised väravad