Mädarõigas

Mädarõigas ehk piprajuur on koduaedades poolenisti umbrohuna kasvava püsikköögivilja aed-mädarõika juur, mida kasutatakse nii kulinaarias kui ka rahvameditsiinis.

Ajalugu
Slaavlased kasvatavad mädarõigast 9. sajandist. Kesk-Euroopas hakati seda kasvatama alates 12. sajandist. 14. sajandil alustasid kasvatamist sakslased, umbes kaks sajandit hiljem inglased ja prantslased.Raal. A., Tervist ja vürtsi maailma ravimtaimedest, Valgus 2005.

Toiteväärtus ja biokeemiline koostis
Juur sisaldab 75% vett ja 15–30% süsivesikuid. Teravapõletava maitse annavad juurele glükonasturtsiin ja allüülsinepiõli. Mineraalainete sisalduselt ületab mädarõikajuur teisi juurvilju, C-vitamiini sisalduselt läheneb sidrunile (lehtedes on C-vitamiini kaks korda rohkem kui sidrunis). Võrdlemisi rohkelt on naatriumi ja kaltsiumi.

Kasutamine
Kulinaarias
Värsket juurt kasutatakse toorelt, sest keetes iseloomulik maitse kaob. Riivitud juur sobib liha ja kala juurde teravaks lisandiks. Eriti hästi loomaliha ja suitsulõhega. Veel kasutatakse seda kapsasalatis, dipikastmetes, toorjuustudes, majoneesis, täidetud avokaadode maitsestamiseks ja punapeedi marineerimisel. Terava maitse leevendamiseks segatakse mädarõigast hapukoore, õunapüree ja riivitud õunaga. 

Lehti ja juurt kasutatakse kurkide, kõrvitsa ja teiste köögiviljade sissetegemisel.

Ravimina
Meditsiinilisel otstarbel kasutatakse mädarõika kuivatatud juurt, sellest pressitud mahla või droogist valmistatud preparaate. Kasutatakse isutuse ja seedehäirete raviks. Aitab ka kuseteede infektsioonide, köha ja bronhiidi korral. Välispidiselt sobib mädarõika vesilahus kurgu kuristamiseks ja lihasevalude korral pealemäärimiseks. Kasutatakse salvide ja geelide koostises ning homöopaatias.

Juurest ja lehtedest saab kollast värvainet.

Vaata ka
 Aed-mädarõigas
 Vasabi

Viited

Välislingid
 Mädarõigas aitab mädaniku ja põletiku vastu
 Mädarõigas lisab toidule särtsu

Kategooria:Maitsetaimed
Kategooria:Ravimtaimed