Albert Magnus Haller

Albert Magnus Haller (29. oktoober 1730 Karlstad Rootsi – 7. oktoober 1798 Käina) oli Eestimaa vaimulik.

Õppis Karlstadi koolis. Immatrikuleeriti 13. märtsil 1752 Uppsala Ülikooli. Tuli aastal 1756 Eestimaale krahvinna Ebba Margaretha Stenbocki teenistusse  Hiiumaal,  Suuremõisasse Stenbocki laste koduõpetajaks. Ordineeriti 7. märtsil 1761 kirikuõpetajaks.

Oli aastatel 1761–1798 Käina Martini koguduse pastor, sai 30. juunil 1774 Saarte-Lääne praostkonna praostiks, aastal 1775 sai Eestimaa konsistooriumi assessoriks, 21. veebruaril 1778 sai ülem-apellatsioonikohtu liikmeks, oli Haapsalu 3. praostkonna praost.

Trükkal Axel Heinrich Lindfors trükkis Tallinnas aastal 1772 tema ladinakeelse traktaadi Examen justum quaestions an creatio et conservatio mundi ceteraeque operationes des transeuntes mutationem quandam in deo essiciant (Reval 1772. 4o). Tegi kaastööd August Wilhelm Hupeli perioodilisele väljaandele Topographische Nachrichten...  Aastal 1779 ilmunud jutluseraamatus on ka üks tema eestikeelne jutlusLiivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007.

 Isiklikku 
Tema vennad Christian Haller (1744–1805) ja Johannes Haller (1741–1784), saabusid samuti Rootsist Eestisse ja teenisid luterlike vaimulikena Saaremaal. Christian Haller oli  Mustjala koguduse, Anseküla Maarja koguduse ja Jämaja Kolmainu koguduse vaimulik. Johannes Haller   oli Mustjala koguduse pastorKristjan Luhamets, Pastoripere kui reformatsiooni tagajärg. Akadeemia nr. 10, 2017, lk 1836. Christiani poeg Gustav Albrecht Haller  (1774–1850) oli Tori koguduse pastor.

Tema poeg Jakob Pontus Haller oli Käina Martini koguduse õpetaja, pojapoeg Eduard Pontus Haller oli Rapla Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja.

 Viited 

Kategooria:Eestimaa konsistooriumi vaimulikud assessorid
Kategooria:Hallerid
Kategooria:Käina Martini koguduse vaimulikud
Kategooria:Saarte-Lääne praostid
Kategooria:Eesti praostid
Kategooria:Sündinud 1730
Kategooria:Surnud 1798