Kõhutuul

pisi|Kõhutuule väljutamise heli
Kõhutuul (Ka peer või puuks) on inimese ja teiste imetajate seedimise käigus sümbiootiliste bakterite ja pärmseente tekitatud ja pärasoole kaudu väljutatavad soolegaasid. Inimene väljutab päevas 0,5–2 liitrit gaase pärasoole kaudu. Ühe korraga eraldub neid keskmiselt 35–90 ml. Kõhutuule koostis on väga kõikuv, kuid selle peamised komponendid on süsinikdioksiid, lämmastik, vesinik, hapnik ja metaan. Kõhulahtisuse korral võib koos kõhutuulega pärasoolest tahtmatult väljuda ka vedelat rooja.

Inimesel väljub pärasoole kaudu päevas keskmiselt 600 ml soolegaasi, 20–60% soolegaasist moodustab allaneelatud õhk. Soolegaasi rohkus võib põhjustada kõhupuhitust.

 Põhjused 
Gaas tekib normaalsete seedetrakti bakterite elutegevuse tulemusena, eriti kõrge kiudainesisaldusega toitude söömisel (oad, herned, puu- ja juurviljad, täisteratoidud).  Samuti võivad suurendada gaaside hulka jämesooles suhkruasendajad (näiteks sorbitool ja ksülitool). Puhitus võib olla seotud toiduainete talumatusega (näiteks laktoositalumatus) või mõne ravimi kõrvaltoimega. Kõhuprobleeme võivad võimendada stress või depressioon, samuti menstruaaltsükli teatud faasid, rasedus. 

 Soolegaas sümptomina 
pisi|Fragment Edo perioodi maalist "Peerusõda" (屁合戦) Jaapanis
Rohke kõhugaasi ehk kõhupuhituse (meteorism) teke võib olla seotud kroonilise haigusega (näiteks divertikuliit, ärritatud soole sündroom ja tsöliaakia), aga siis esinevad ka nende haiguste muud sümptomid. Teised haigused, millele kõhupuhituse teke võib osutada, on näiteks laktoositalumatus, jämesoolevähk, tsüstiline fibroos, munasarjavähk.

 Huumor 
pisi|Vasegravüür õukonnast, Iirimaa, 1581. Paremal kunstpeeretajad
pisi|Prantslane Joseph Pujol (1857–1945, esinejanimi Le Pétomane) kogus tuntust kunstpeeretajana
Kõhutuult on huumorivahendina kasutatud üleilmselt läbi aegade, nii leiab näiteks Jaapanist Edo perioodist tuntud maali "Peerusõda" (屁合戦 He-gassen). Keskajal oli Euroopas kõhutuulehuumor seotud organismi tegevuse kontrollimatusest tuleneva ärevuse ning meeldetuletusega, et ka kõrgeimatel aadlikel pole sellest pääsu. Lisaks oli tolle ajastu õukonna meelelahutuse – akrobaadid, žonglöörid, tuleneelajad, jutuvestjad, muusikud, koomikud – osa ka kõhutuule kasutamine, Iirimaa 8. sajandi kirjalikest allikatest leiab nimekirja õukonna "peeretajatest" (bruigedoire), kellele määrati töötasuks kindel osa jahisaagist.

 Peerukott 
pisi|Kummist peerukott
Peerukotte on kasutatud ammustest aegadest peale, näiteks Rooma keiser Elagabalus olevat oma õhtusöökidel upsakamate külaliste istmete alla peerukotte sokutanud. 10. sajandi emiir Ziyadat Allah III olevat peitnud täispuhutud loomapõisi oma palees istmepatjade alla, et pahaaimamatuid külalisi üllatada.

Tänapäevane kummist versioon leiutati 1930. aastatel Kanada ettevõttes JEM Rubber Co, hiljem müüdi see idee ettevõttele Johnson Smith Company.

 Ajalugu 
Kõhutuult seostati keskajal lisaks huumorile surelikkuse, lagunemisega ning paljud tolle aja kirjanikud nägid selles seost surmaga: kõhutuul ja roe tuletasid iga päev meelde surelikkust ja pattu.

 Vaata ka 

 Roland Peeretaja
 Joseph Pujol
 koolikud

Viited

Kategooria:Ainevahetus