Stabat Mater

"Stabat Mater" on keskaegne ladinakeelne luuletekst, milles kirjeldatakse Jumalaema Neitsi Maarja kannatusi oma poja Jeesus Kristuse ristilöömise ajal. Teksti autor ei ole täpselt teada, kuid autorsust on muuhulgas omistatud paavst Innocentius III-le (1216), Johannes Bonaventurale (1274) ning frantsiskaani mungale Jacopone da Todile (1306).

"Stabat Materi" teksti kasutatakse Maarja kannatuste mälestuspäeval 15. septembril ning suurel reedel nii loetud kui ka lauldud sekventsina. 

"Stabat Materi" tekst liideti 1521. aastal Missale Romanumiga, ning seoti Trento kirikukogu otsuse alusel jumalateenistuse tekstidega. Aastal 1727 võeti see Brevieris katoliku liturgiasse ning kuulub sinna tänini.

Kuulsaim saksakeelne tõlge pärineb Heinrich Bonelt 1847. aastast. Eesti keelde on "Stabat Materi" tõlkinud näiteks Toomas Siitan.

 Originaaltekst, liturgiline tekst ja sõnasõnaline tõlge eesti keelde

"Stabat Materi" tekstil on mitu versiooni. Siinsed on toodud uurijate Guido Maria Drevesi ja Clemens Blume põhjal. Vähem oluline ei ole ka katoliku kirikus tänapäeval kasutusel olev versioon, mis leidub Graduale Romanumi 1973./1979. aasta väljaandes. Võrreldes paljude varasemate liturgiliste versioonidega erineb see originaaltekstist suhteliselt vähe. Erinevused on toodud paksus kirjas. Kolmandas veerus leidub sõnasõnaline tõlge eesti keelde.

 Ladinakeelne originaaltekst
aastatest 1200–1300 Tänapäeva liturgiline tekst
Graduale Romanum 1973/79 Eestikeelne
sõnasõnaline tõlgeStabat mater dolorosa
Iuxta crucem lacrimosa,
Dum pendebat filius;
Cuius animam gementem,
Contristantem et dolentem
Pertransivit gladius.

O quam tristis et afflicta
Fuit illa benedicta
Mater unigeniti!
Quae maerebat et dolebat,
Et tremebat, dum videbat
Nati poenas incliti.

Quis est homo qui non fleret,
Matrem Christi si videret
In tanto supplicio?
Quis non posset contristari,
Piam matrem contemplari
Dolentem cum filio?

Pro peccatis suae gentis
Vidit Iesum in tormentis
Et flagellis subditum.
Vidit suum dulcem natum
Morientem desolatum
Dum emisit spiritum.

Pia mater, fons amoris,
Me sentire vim doloris
Fac, ut tecum lugeam.
Fac, ut ardeat cor meum
In amando Christum Deum,
Ut sibi complaceam.

Sancta mater, istud agas,
Crucifixi fige plagas
Cordi meo valide.
Tui nati vulnerati
Tam dignati pro me pati,
Poenas mecum divide.

Fac me vere tecum flere,
Crucifixo condolere,
Donec ego vixero;
Iuxta crucem tecum stare
Et me tibi sociare
In planctu desidero.

Virgo virginum praeclara,
Mihi iam non sis amara,
Fac me tecum plangere.
Fac ut portem Christi mortem,
Passionis fac consortem
Et plagas recolere.

Fac me plagis vulnerari,
Cruce fac inebriari
Et cruore filii;
Flammis ne urar succensus,
Per te, virgo, sim defensus
In die iudicii.

Christe, cum sit hinc exire,
Da per matrem me venire,
Ad palmam victoriae.
Quando corpus morietur,
Fac ut anima donetur
Paradisi gloriae.Stabat mater dolorosa
Iuxta crucem lacrimosa,
Dum pendebat filius.
Cuius animam gementem,
Contristatam et dolentem
Pertransivit gladius.

O quam tristis et afflicta
Fuit illa benedicta
Mater unigeniti!
Quae maerebat et dolebat,
Pia Mater, dum videbat
Nati poenas inclyti.

Quis est homo qui non fleret,
Matrem Christi si videret
In tanto supplicio?
Quis non posset contristari,
Piam matrem contemplari
Dolentem cum Filio?

Pro peccatis suae gentis
Vidit Iesum in tormentis
Et flagellis subditum.
Vidit suum dulcem natum
Morientem desolatum,
Dum emisit spiritum.

Eia mater, fons amoris,
Me sentire vim doloris
Fac, ut tecum lugeam.
Fac, ut ardeat cor meum
In amando Christum Deum,
Ut sibi complaceam.

Sancta mater, istud agas,
Crucifixi fige plagas
Cordi meo valide.
Tui nati vulnerati
Tam dignati pro me pati,
Poenas mecum divide!

Fac me vere tecum flere,
Crucifixo condolere,
Donec ego vixero.
Iuxta crucem tecum stare
Ac me tibi sociare
In planctu desidero.

Virgo virginum praeclara,
Mihi iam non sis amara:
Fac me tecum plangere.
Fac ut portem Christi mortem,
Passionis fac consortem,
Et plagas recolere.

Fac me plagis vulnerari,
Cruce hac inebriari
Et cruore Filii,
Flammis urar ne succensus,
Per te Virgo, sim defensus
In die iudicii.

Fac me cruce custodiri,
Morte Christi praemuniri,
Confoveri gratia.
Quando corpus morietur,
Fac ut animae donetur
Paradisi gloria.Stabat (seisab) Mater (ema) dolorosa (mures)
Juxta Crucem (risti juures) lacrimosa (nuttes),
Dum (kuni) pendebat (ripub) Filius (poeg).
Cujus (kelle) animam (hinge) gementem (kaebuste),
Contristatam (kurbuse) et (ja) dolentem (kannatustega),
Pertransivit (läbib) gladius (mõõk).

O (oh) quam (kui) tristis (kurb) et (ja) afflicta (masendunud)
Fuit (põgenevad) illa (sõnad) benedicta (head)
Mater (ema) Unigeniti (kõigi)!
Quae (kus) maerebat (mure), et (ja) dolebat (kaebus),
Pia (õnnis) Mater (ema), dum (kuni) videbat (elab)
Nati (sünnib) poenas (karistus) inclyti (tuttav).

Quis (kes) est (on) homo (inimene), qui (kes) non (ei) fleret (nutaks),
Matrem Christi (Kristuse Ema) si (nii) videret (nähes)
In tanto (sellises) supplicio (ängis)?
Quis (kes) non (ei) posset (oleks võimeline) contristari (kaeblema),
Christi Matrem (Kristuse Ema) contemplari (nähes)
Dolentem (kannatamas) cum Filio (Poja pärast)?

Pro peccatis (pattude tõttu) suae (olnud) gentis (sugupõlvede)
Vidit (näeb) Jesum (Jeesust) in tormentis (piinapingil),
Et (ja) flagellis (karistuse alla) subditum (asetatuna).
Vidit (Näeb) suum (tema) dulcem (armast) natum (olemust)
Moriendo (suremas) desolatum (hüljatuna),
Dum (kuni) emisit (vabaneb) spiritum (hing).

Eia (kuule) Mater (ema), fons (allikas) amoris (armastuse),
Me (mina) sentire (tean) vim (tee) doloris (mure)
Fac (tee), ut (et oleksin) tecum (kaitstud) lugeam (muredest).
Fac (tee) ut (et) ardeat (põleks) cor (süda) meum (minu)
In amando (armastuses) Christum Deum (Kristuse Jumala vastu),
Ut (et) sibi (see) complaceam (rahuneks).

Sancta Mater (Püha Ema), istud (sinna) agas (lähed),
Crucifixi (ristile) fige (naelutatu) plagas (löökidega)
Cordi (südame) meo (minu) valide (tugevuse).
Tui (sinule) nati (sündinud) vulnerati (haavad),
Tam (nii) dignati (väärtuslikud) pro me (minu pärast) pati (kannatatud),
Poenas (karistust) mecum (meie) divide (jagad).

Fac (tee) me (minu) vere (tõelised) tecum (tema) flere (kaebed),
Crucifixo (ristilelöödu) condolere (valudega),
Donec (kuni) ego (mina) vixero (elan).
Juxta Crucem (risti juures) tecum (temaga) stare (seistes),
Et (ja) me (mind) tibi (temaga) sociare (ühendades)
In planctu (lootuses) desidero (kurvas).

Virgo (neitsi) virginum (neitsilikkusest) praeclara (kuulus),
Mihi jam (kui) non (ei) sis (veel) amara (armasta):
Fac (lase) me (mind) tecum (sinuga koos) plangere (kaevelda).
Fac (tee) ut (et) portem (uks) Christi (Kristuse) mortem (surma)
Passionis (kannatusi) fac (tee) consortem (koos),
Et (ja) plagas (haavu) recolere (too tagasi).

Fac (tee) me (minu) plagis (lahti) vulnerari (haavad)
Crucem (piinates) hac (nii) inebriari (joovastuseni),
Ob (tõttu) amorem (armastuse) Filii (poja).
Inflammatus (süütamine) et (ja) accensus (innustamine)
Per te (sinule) , Virgo (Neitsi), sim (kes sa) defensus (kaitsed)
In die (päeval) judicii (viimase kohtupäeva).

Christe (Kristus), cum sit (koos kellega) hinc (nüüd) exire (on olemas),
Da per (selle kaudu) Matrem (ema) me (mind) venire (õnnistab),
Ad palmam (palmipuude) victoriae (võitu).
Quando (kui) corpus (keha) morietur (sureb),
Fac (tee), ut (et) animae (hinge) donetur (õnnistataks)
Paradisi (paradiisi) gloria (austuses).

 Teksti analüüs 

"Stabat Mater" koosneb kümnest stroofist, millest igaüks on omakorda jaotatud kaheks kolmevärsiliseks osastroofiks. Seetõttu on "Stabat Materit" võimalik laulda kahe koori poolt, kusjuures teine koor kordab esimese koori meloodiat. Kõigi stroofide aluseks on riimiskeem AABCCB (Schweifreim).

 "Stabat Materi" tekstile loodud heliteosed  

"Stabat Materi" teksti on kasutanud paljud heliloojad. Tihti ei ole käigus kogu tekst, vaid vastavalt heliteose rõhuasetustele on aktsendid erinevatel teemadel: troost, kannatus, kaebus. Vanim "Stabat Materi" tekstile loodud Gregoriuse laulu meloodia pärineb Josquin Desprez'lt. 16. sajandil hakati kirjutama polüfoonilisi "Stabat Matereid", kuulsaim neist Giovanni Pierluigi da Palestrina "Stabat Mater" kahele koorile. 

Kuulsamaid "Stabat Matereid" läbi aegade (kronoloogiliselt):
 1480 – Josquin Desprez, motett
 1585 – Orlando di Lasso, meeskoorile
 u 1590 – Giovanni Pierluigi da Palestrina, kahele segakoorile
 1680 – Marc-Antoine Charpentier
 1707 – Emanuele d’Astorga, solistidele, koorile, orkestrile ja orelile 
 1715 – Domenico Scarlatti, 10-häälsele vokaalansamblile või koorile ja continuole 
 1723 – Alessandro Scarlatti, sopranile, aldile ja continuole 
 u 1725 – Antonio Caldara, solistidele, koorile, keelpillidele ja kahele tromboonile 
 u 1727 – Antonio Vivaldi, aldile, keelpillidele ja continuole 
 1727 – Agostino Steffani, solistidele, koorile, keelpillidele ja orelile 
 1736 – Giovanni Battista Pergolesi, sopranile, aldile, keelpillidele ja tšembalole 
 1750 – Tommaso Traetta "Stabat mater"
 18. sajand – Giovanni Benedetto Platti 
 1767 – Joseph Haydn, solistidele, koorile ja orkestrile 
 1782 – Franz Ignaz Beck, sopranile, aldile, baritonile, koorile ja orkestrile 
 1781/1800 – Luigi Boccherini, "Stabat Mater" sopranile ja keelpillidele / aldile, tenorile ja keelpillidele
 1799 – Carl Joseph Rodewald, kahele sopranile ja orkestrile 
 1815 – Franz Schubert solistidele, koorile ja orkestrile 
 1829 – Friedrich Theodor Fröhlich, saksakeelne "Stabat mater" 
 1832/1842 – Gioacchino Rossini, soolokvartetile, koorile ja orkestrile 
 1849 – Peter Cornelius, solistidele, koorile ja orkestrile 
 1862–1866 – Ferenc Liszt, solistidele, koorile ja orkestrile (osana oratooriumist "Christus")
 1875 – Louis Théodore Gouvy, solistidele, koorile ja orkestrile op. 65 
 1877 – Antonín Dvořák, soolokvartetile, koorile, orelile ja orkestrile op. 58 
 Franz Wüllner, 8-häälsele segakoorile op. 45
 1890 – Josef Rheinberger, koorile ja orelile 
 1898 – Giuseppe Verdi, osana teosest Quattro pezzi sacri) koorile ja orkestrile 
 1925/1926 – Karol Szymanowski, kolmele soolohäälele, koorile ja orkestrile op. 53 
 1927 – Johann Nepomuk David, 6-häälsele segakoorile (SSATBB) a cappella 
 1950/1951 – Francis Poulenc, sopranile, koorile ja orkestrile 
 1898/1962 – Zoltán Kodály, segakoorile 
 1962 – Krzysztof Penderecki, kolmele segakoorile (3 * SATB) a cappella 
 1963 – Vincent Persichetti, koorile ja orkestrile op. 92 
 1967 – Frank Martin, sopranile, viiulile ja orkestrile 
 1971 – Henryk Mikołaj Górecki, orkestrile soprani ja kooriga 
 1985 – Arvo Pärt, "Stabat Mater" sopranile, aldile ja keelpillitriole 
 1986 – Knut Nystedt, segakoorile ja soolotšellole 
 1990 – Vytautas Barkauskas, segakoorile 
 1992/2009 – Klaus Michael Miehling, sopranile ja keelpillisekstetile op. 39 (versioon sopranile ja orelile op. 39a, 2009)
 1993 – Walter Steffens, 9-häälsele naiskoorile 
 1994 – Manfred Niehaus, kolmele sega- või samale häälele a cappella, solistidele või koorile 
 (1997/1998 – Lutz-Werner Hesse, soprani- ja aldisolistile, segakoorile, altsaksofonile, löökpillidele ja orelile op. 28 
 1998 – Javier Busto, segakoorile 
 1998 – Jaakko Mäntyjärvi, segakoorile ja keelpillidele 
 2000 – Wolfgang Rihm, metsosopranile, aldile keelpillidele ja harfile 
 2000 – Salvador Brotons, solistidele, koorile ja orkestrile 
 2004 – Christophe Looten, neljale häälele a cappella op. 64 
 2005 – Bruno Coulais, kahele nais- ja kahele meeshäälele, koorile, viiulile, klaverile, kitarrile, keelpillikvartetile ja löökpillidele 
 2007 – Hristo Tsanoff
 2008 – Karl Jenkins
 2015 – James MacMillan 

 Vaata ka 
 Mater dolorosa

 Kirjandus 
 Guido Maria Dreves, Clemens Blume: Ein Jahrtausend lateinischer Hymnendichtung. Eine Blütenlese aus den Analektika Hymnika mit literarhistorischen Erläuterungen. O.R. Reisland; Leipzig, 1909; Teil I, S. 36–37, 355–377.
 Gottesdienst. Gebets- und Gesangbuch für das Erzbistum München und Freising. München, Verlag J. Pfeiffer, 1958.
 Graduale Triplex seu Graduale Romanum Pauli Pp.VI cura recognitum & rhythmicis signis a Solesmensibus Monachis ornatum neumis Laudunensibus (Cod. 239) et Sangallensibus (Codicum San Gallensis 359 et Einsidlensis 121) nunc auctum. Abbaye Saint Pierre de Solesmes (Frankreich) & Desclée, Paris-Tournai, 1979.
 Paul-Gerhard Nohl 1996: Lateinische Kirchenmusiktexte, Bärenreiter Kassel, ISBN 3-7618-1249-3

 Välislingid 

 Stabat Materi täistekst ja info selle kohta
 Stabat Materi esimese stroofi viisistus Erwin Pelzigilt
 The Ultimate Stabat Mater Site, "Stabat Materi" versioonidest ja taustast
 Stabat Materi tekst ja tõlge (tõlkija Ernst Kausen, saksa keeles)
 Stabat Materi sõnasõnaline tõlge (saksa keeles)

Kategooria:Kirjandusteosed
Kategooria:Katoliiklus
Kategooria:Neitsi Maarja
Kategooria:Muusikateosed