Kitš

Kitš on teatud liiki esteetiline väljenduslaad, millele on omane pealiskaudselt ja lihtsustatult mõistetud ilu ja tundekülluse taotlus ning rafineerimata laiatarbemaitsele ja müügiedule orienteeritus. Kitš on kunsti jäljendus. Termin pärineb 1870. aastatest saksa keelest (Kitsch) ning levis laiemalt 1930. aastatel, mil kunstiteoreetikud vastandasid kitši tõelisele kunstile. Kitši peetakse üldiselt kunstiliselt alaväärtuslikuks, kuid mõned uuemad suundumused kunstis on püüdnud kitšilikku esteetikat ümber mõtestada. Kitš on muuhulgas üks propaganda esteetilisi väljundusviise. Diktaatoreid Maod, Hitlerit, Stalinit, Pol Pothi, Kim Jong-uni jt lastega süles kujutavad propagandaplakatid on näited kitšist riikliku tarbekunstina.      

Kirjeldava terminina tekkis kitš 1860. ja 1870. aastate Müncheni kunstiturgudel Saksamaal, kirjeldades odavaid, populaarseid ja turustatavaid pilte ja visandeid.  1936. aastal avaldatud teoses „Das Buch vom Kitsch” ( „Kitši raamat ”) määratles Hans Reimann seda kui professionaalset väljendit, mis on „sündinud maalikunstniku ateljees”.   

Kitši uurimine toimus kuni 1970. aastateni peaaegu eranditult Saksamaal, kusjuures Walter Benjamin oli selle valdkonna oluline teadlane. 

Kitši peetakse moodsaks nähtuseks, mis langeb kokku viimaste sajandite sotsiaalsete muutustega, nagu tööstusrevolutsioon , linnastumine , masstootmine, moodsad materjalid ja meedia, näiteks plast , raadio ja televisioon , keskklassi tõus ja avalik haridus – kõik need on kaasa aidanud arusaamale, et populaarne maitse on kunstist üleküllastunud
 Märkimisväärsed näited

 Velvet Elvis  – Elvis Presley maal sametile
 Hiina tüdruk  – Vladimir Tretšikoffi maal 1952
 Jõulukaardid  – peamised õnnitluskaartide tüübid
 Šokolaadikarbi kunst  – termin, mis kirjeldab idealistlikke maale
 Thomas Kinkade  – Ameerika maalikunstnik, kes maalis populaarseid realistlikke, bukoolilisi ja idüllilisi teemasid.

Vaata ka
 Jeff Koons
John Seward Johnson II
Klišee
Tauno Kangro

Kategooria:Kunst