Jens Grand

Jens Grand (ka Jens Grant, saksapäraselt Johannes Grant; surnud 1327) oli Lundi ja Bremeni peapiiskop ning nominaalne Riia peapiiskop.

Jens Grand oli Roskilde piiskopi Peter Bangi nõbu. Ta õppis Pariisi ülikoolis ning oli 1289. aastaks saanud Roskilde toompraostiks. Samal aastal valiti ta ka Lundi peapiiskopiks, Rooma paavst kinnitas ta 1290. aastal. Aastatel 1294–1295 hoidis Taani kuningas Erik VI Menvedi vend, hertsog Christoph teda Sjöborgi linnuses vangistuses. Hiljem lahkus ta Taanist ja asus elama Pariisi. 

1302. aasta 30. märtsil nimetas paavst Bonifatius VIII ta Riia peapiiskopiks, kuid Grand ei võtnud seda kohta vastu. Ta jäi elama Pariisi, kuni 11. veebruaril 1310 nimetas paavst Clemens V ta Bremeni peapiiskopiks.

1310. aasta 19. juunil määrati Grand Bremeni peapiiskopina komissariks, kes pidi uurima Liivi ordu kuritarvitusi Riia peapiiskopi Friedrich von Pernsteini suhtes, kuid pole tõendeid, et ta oleks midagi selles asjas reaalselt ära teinud. Selle asemel viibis ta aastatel 1311–1312 Vienne'is kirikukogul. 

Jens Grand suri 1327. aastal Avignonis.

Kategooria:Lundi peapiiskopid
Kategooria:Riia peapiiskopid
Kategooria:Surnud 1327
Kategooria:Bremeni peapiiskopid