Ernst Wilhelm Woldemar Schultz

Ernst Wilhelm Woldemar Schultz (5. detsember 1813 Tartu Liivimaa kubermang Venemaa keisririik – 21. september 1887 Tallinn Eestimaa kubermang Venemaa keisririik) oli Eesti vaimulik.

Lõpetas Tartus gümnaasiumi ja õppis aastatel 1832–1836 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Oli aastal 1837 Gaujiena mõisas koduõpetaja. 1838–1839 õppis Halle ja Berliini ülikoolides filoloogiat ja usuteadust. Oli 1840–1842 koduõpetaja mõisarentnik Guleke juures Sigulda mõisas. Ordineeriti 25. jaanuaril 1842 kirikuõpetajaks.

Oli 1842–1846 Pärnumaa Saarde Katariina koguduse õpetaja. Aastatel 1846–1863 oli Pärnu Eliisabeti koguduse õpetaja, ühtlasi 1856–1863 Pärnu praostkonna praost.

Woldemar Schultz oli Eestimaa kindralsuperintendendiks, Eestimaa konsistooriumi asepresidendiks ja nimetati 26. aprillil 1863 Toomkiriku koguduse ülempastoriks. Neisse ameteisse introdutseeriti ta 30. juulil 1863. Oli Eestimaa pastorite sinodi eestseisja, Tallinna Toomvaestekooli ja sellega seotud vaesteasutuse direktor ja Eestimaa pastorite kassa asepresident.

29. oktoobril 1883 sai ta Tartu Ülikooli theol. dr. honoris causa tiitli.

Osales mitmete vaimulike seltside, nagu Piibliseltsi ja Evangeeliumi Seltsi töös, kuulus ülemkoolikomisjoni, vangla- ja statistikakomiteesse. Eestikeelsete kooliraamatute autor ja vaimulike laulude eesti keelde tõlkija. Andis aastatel 1847–1849 koos Karuse koguduse õpetaja Friedrich Wilhelm Anton Hasselblattiga vaimulikku ajakirja Leiwakorwikenne. Avaldas paljude pastorite jutlused aastal 1877 ilmunud jutluseraamatus. Ei pooldanud teoloogilise kõrgharidusega eestlaste vaimulikku ametisse saamist, samas oli eestlaste vabatahtliku saksastamise idee toetajaLiivi Aarma. Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885. Tallinn 2007..

 Isiklikku 
Tema isa, Johann Ludwig Schultz (1779–1830) oli Tartu kodanik ja kaupmees.

Ta oli kolm korda abielus. Tema poeg (teisest abielust) Otto Woldemar Ludwig Schultz oli Pärnu-Jakobi koguduse õpetaja. Tema teise ja kolmanda abikaasa isa Otto Christoph Heinrich Girgensohn oli Alūksne ja Tallinna Oleviste koguduse vaimulik. Tema väimees Magnus Heinrich Ferdinand Hörschelmann oli Ridala Püha Maarja Magdaleena koguduse õpetaja, Tallinna toomkoguduse ülemõpetaja, Eestimaa kindralsuperintendent ja konsistooriumi asepresident.

 Viited 

Kategooria:Pärnu Eliisabeti koguduse vaimulikud
Kategooria:Saarde Katariina koguduse vaimulikud
Kategooria:Pärnu praostid
Kategooria:Eestimaa kindralsuperintendendid
Kategooria:Eestimaa konsistooriumi vaimulikud assessorid
Kategooria:Liivimaa vaimulikud
Kategooria:Baltisaksa vaimulikud
Kategooria:Tallinna toomkiriku saksa koguduse vaimulikud
Kategooria:Eesti Kirjameeste Seltsi liikmed
Kategooria:Tartu Ülikooli usuteaduskonna vilistlased
Kategooria:Tartu ülikooli audoktorid
Kategooria:Sündinud 1813
Kategooria:Surnud 1887