Soomusmänd

Soomusmänd (Pinus heldreichii) on männiliste sugukonda männi perekonda kuuluv okaspuu. Tänapäeval käsitletakse soomusmändi ja valgekoorelist mändi (Pinus leucodermis) ühe liigina, kuna geneetilised uuringud on näidanud eri populatsioonide lähedast sugulust.

 Kirjeldus 
pisi|vasakul|Noored käbid ja okkad 
Soomusmänd on pikaealine okaspuu, tema eluiga võib küündida peaaegu 1000 aastani. Väidetavalt kasvab 1300-aastane soomusmänd Bulgaarias, kuid sellise vanuse saamist pole kuidagi tõestatud.

Puu kasvab tavaliselt kuni 20, maksimaalselt kuni 35 m kõrguseks.

Võra on koonusjas või ümar, tihti põõsakujuline. Tüve on läbimõõt kuni 2 m. Korp on väga paks, tuhkhalli tooniga, plaatjas, soomust meenutava välimusega.

Pungad on pruunid, vaiguta, kuni 15 mm läbimõõduga. Noored võrsed on hallikasrohelised, esimese aasta lõpus muutuvad pruuniks. Okkad on kahekaupa kimbus, 6–11 cm pikkused, jäigad, rohelised, terava tipuga, püsivad võrsetel 2–6 aastat.

Isasõisikud on erekollased. Käbid on 7–9 cm pikkused, 2–4 kaupa kimbus, õhukeste kattesoomustega, punakad. Seemned on 7 mm pikkused, 25 mm pikkuse tiivakesega. Õitseb mais-juunis, seemned valmivad tolmlemisele järgneva aasta septembris-oktoobris.

 Levila ja ökoloogia 
pisi|vasakul|Soomusmänd Põhja-Albaania Alpides
Soomusmänni levila asub Balkani poolsaarel ja Apenniini poolsaare lõunaosas, kus ta kasvab 900–2500 m kõrgusel üle merepinna. Ta esineb enamasti segametsades koos järgmiste puuliikidega: mägimänd (Pinus mugo), harilik mänd (Pinus sylvestris), rumeelia mänd (Pinus peuce), must mänd (Pinus nigra), euroopa nulg, (Abies alba) ja harilik pöök (Fagus sylvatica). Soomusmänni metsad kasvavad tavaliselt muldadel, mille lähtekivimiteks on peamiselt lubjakivi ja dolomiit, harvem ultraaluselised kivimid. Mullad on enamasti hästi vett läbilaskvad ning neutraalse või aluselise reaktsiooniga, sageli väheviljakad. Aastas esineb sademeid keskmiselt 900...2400 mm. Suvine kuivaperiood kestab 1–2 kuud. Aasta keskmine õhutemperatuur on vahemikus 8...14 °C. Juuli keskmised õhu maksimumtemperatuurid on 14...26 °C, jaanuari-veebruari keskmised miinimumtemperatuurid on –6...–1 °C.

Soomusmännid on haigustele üsna vastupidavad, suurimat ohtu kujutavad soomusmänni metsadele metsapõlengud ja intensiivne karjakasvatamine. Kõige suuremas ohus on väikesed hajutatud populatsioonid Itaalia lõunaosas.

 Kasutamine 
Soomusmänd omab suurt väärtust eelkõige ilupuuna ja maastike haljastamisel. Puiduks ehk majandusliku kasu saamise eesmärgil raiutakse teda harva. Kasutust on ta leidnud ka mägede suurematel kõrgustel metsade rekultiveerimisel, kuna ta talub tugevaid tuuli, külmakraade kuni –23...–29 °CFrancine J. Bigras ja Stephen J. Colombo. Conifer Cold Hardiness, Holland: Kluwer Academic Pulishers, 2001. ISBN 0-7923-6636-0. ja on vastupidav haigustele. Puud taluvad üsna hästi heitgaasidega (SO2, HF, NO2) saastunud õhku. Pikaealise puuna pakub soomusmänd huvi ka dendrokronoloogidele. Kultiveeritud puudele võivad seenhaigustest olulist kahju tekitada juurepess, mida põhjustab seen Heterobasidion annosum, ning kahjurputukatest eelkõige kiletiivaliste (Hymenoptera) seltsi kuuluvad putukad.

 Viited 

 Kirjandus 

Simone Morris. Loricati in the fog. 2018 | ASIN B07H5CQ4WG

 Välislingid 

Levila kaart

Kategooria:Männilised