Nõmm-liivatee

Nõmm-liivatee ehk üldkeeles nõmmeliivatee (Thymus serpyllum) on huulõieliste sugukonna liivatee perekonda kuuluv mitmeaastane igihaljas õistaim.

Nimetus
Ladinakeelne perekonnanimi Thymus tuleneb Theophrastosel esineva, arvatavasti liivateed tähendava, kreekakeelse sõna θύμος (thymos) ladinapärasest kujust. Liigiepiteet serpyllum on muu hulgas Plinius Vanemal esinev liivateed tähistav ladina sõna, mis on laenatud kreeka sõnast ἕρπυλλος (herpyllos), mis arvatavasti tähendas liivateeliiki Thymus sibthorpiiLewis & ShortLSJ. 

Nõmm-liivatee rahvapärased nimetused on punahein, kaetisrohi, mehitsehein, jaanitee ja rabanduserohi.

Morfoloogia
Nõmm-liivatee on 3–10 cm kõrgune pool-kääbuspõõsas. 

Õied
Mõlemasugulised lühiraolised ühe sümmeetriateljega õied on koondunud tihedasse peajasse õisikusse. Nii tupp kui ka kroon on liitlehised. Tupp on kellukjas, tavaliselt lilla, kuni 4 mm pikkune, karvade ja näärmetäppidega kaetud putkeosaga. Kroon on erksavärviline, roosakaslilla, harvem valkjas, 5–7 mm pikkuneNõmm-liivatee.

Viljad 
Viljad on ellipsikujulised beežikad 0,6 mm pikkused pähklikesed.

 Lehed  
Nõmm-liivateel on suhteliselt paksud lihtlehed, elliptilised või veelgi kitsamad, ümardunud tipuga. Lehed on tavaliselt paljad, ülaküljel läikivrohelised, alaküljel tuhmimad, veidi valkjad. Alaküljel on selgesti nähtavad ka näärmetäpikesed. Lehed asetsevad varrel vastakuti.

Varred 
Nõmm-liivateel on peenikesed, lamavad, puitunud, ruljad või veidi neljakandilised tüved, millel on rohkesti tõusvaid või püstiseid enamasti rohtseid, õisi kandvaid harusid. Viimased on õisiku alusel kaetud pikkade karvadega.

Maa-alune osa 
Nõmm-liivateel on rohkesti harunev hästi arenenud sammasjuurestik. Sellest on osa küllaltki maapinna lähedal, kuid osa võib tungida ka 0,5 m sügavusele mulda.

Paljunemine 

Nõmm-liivatee paljuneb seemnetega, mis valmivad alates augustist. Taime varred juurduvad ja nii laieneb leviala igal aastal 1–3 cm võrra. Paljundada saab ka vegetatiivselt varrepistikutega.

Kasvukoht
Eelistab liivast pinnast. Eestis kasvab mererannas liivikutel, nõmmedel ja teistel kuivadel kasvukohtadel.

Kasutamine
Kasutatakse ürti, mis koosneb lehtedest ja õitest. Kogutakse õitsemise ajal.

Nõmm-liivateel pole nii tõhus köhavastane mõju kui aed-liivateel, kuid selle ürditee on röga lahtistava, palavikku alandava ning gripivaevusi leevendava toimega. Välispidiselt leevendab limaskesta- ja nahapõletikke ning kõrvaldab ebameeldiva lõhna suus.

Toiduainetetööstuses maitsestatakse nõmm-liivatee pulbri või nõmm-liivateest saadud eeterliku õliga lihakonserve. Õli on kasutusel ka parfümeeriatööstuses. 

Nõmm-liivatee on väga hea meetaim.

Ajalugu
Nõmm-liivateed tunti juba antiikajal. Dioskorides kiitis nõmm-liivateed kui head vahendit "raske hingamise", nägemisnõrkuse, isupuuduse ja kõhuusside vastu. Taimest saadud eeterliku õliga desinfitseeriti Esimese maailmasõja ajal sõdurite haavu ja haiglaruume. Nõukogude Liidus tohterdati nõmm-liivatee tõmmisega kroonilisi alkohoolikuid. See parandas haigete enesetunnet, kergendas pohmelust, vähendas südamepekslemist, hirmutunnet ja värinaidRaal, A,. Tervist ja vürtsi maailma maitsetaimedest, Valgus, 2005.

Vaata ka 
Aed-liivatee

Viited

Välislingid


Tagasihoidlik, kuid vägev nõmm-liivatee
Eestis kasvava nõmm-liivatee eeterliku õli keemilise koostise analüüs ja droogi vastavus Euroopa farmakopöa nõuetele. U. Paaveri magistritöö (PDF-fail)

Kategooria:Huulõielised
Kategooria:Ravimtaimed
Kategooria:Eesti taimed
Kategooria:Puhmad