Soome Kommunistlik Partei

Soome Kommunistlik Partei (lühend SKP; soome keeles Suomen Kommunistinen Puolue (1920. aastani Suomalainen Kommunistinen Puolue)) oli Soomes tegutsenud kommunistlik partei. 

Partei asutasid 29. augustil 1918 Moskvas Soome Sotsiaaldemokraatliku Partei vasakpoolse (bolševistliku) suunitlusega liikmed. Asutajate seas oli Soome kodusõja järel Soomest põgenenud punaseid, kes Venemaal olid omandanud bolševike ideed ja programmi ja soome päritolu bolševikke.

Pärast soome kommunistide kaotust Soome kodusõjas taganesid nad Petrogradi, kus tegutsesid Otto Kuusineni, Eino Rahja, Soome KP esimehe Kullervo Achilles Manneri ja Edvard Gyllingi juhtimisel.
Soome Kommunistlik Partei kuulus Kommunistlikku Internatsionaali (1919–1943). 

Aastani 1944 oli kommunistlik partei Soomes keelatud ja sajad selle liikmed olid aastaid vangis. Pärast Teist maailmasõda sai sellest kümnete tuhandete liikmetega massiorganisatsioon. 

Parteil olid väga lähedased suhted NLKP-ga. Ta järgis NLKP poliitilist ja ideoloogilist joont kuni 1960. aastateni. 1950.–1980. aastateni osaleti NLKP korraldatud nõupidamistel.      

Ta astus Soome Rahva Demokraatliku Liidu (SKDL) liikmeks ning valimistel osalesid selle liikmed SKDL-i nimekirjas.

Partei poliitiline tegevus lõppes Vasakliidu loomisega 1990. aastate algul. 1992. aastal läks partei pankrotti ja 1994. aastal lakkas olemast.

Soome Kommunistliku Partei juhid
Yrjö Elias Sirola (1876 – 18, märts1936), SKP asutaja, esimees 1918–1919
 Kullervo Achilles Manner (1880–1939), SKP KK esimees 1919–1934
Aimo Anshelm Aaltonen (1906 – 1. oktoober 1987), SKP esimees 1944–1945
Aaro Uusitalo, SKP esimees 1945–1948
Ville Pessi, (1902 – 7. november 1983), SKP KK peasekretär 1944–1969
Aimo Anshelm Aaltonen (1906 – 1. oktoober 1987), SKP esimees 1948–1966
Aarne Saarinen, (1913–2004), SKP esimees 1966–1982
Arvo Aalto, SKP KK peasekretär 1969–1977
Hertta Kuusinen (1904 – 18. märts 1974), SKP auesimees 1972–1974, Otto Ville Kuusineni tütar
Erkki Kivimäki, SKP KK peasekretär 1977–1981
Arvo Aalto, SKP KK peasekretär 1981–1984
Jouko Kajanoja (1942–), SKP esimees 1966–1982 1984
Aarno Aitamurto, SKP KK peasekretär 1984–1985
Jarmo Wahlström, (1938–) SKP esimees 1988–1990
Heljä Ketola, (1946–) SKP esimees 1990–1992

Ajalugu

Liikmete arvu dünaamika1921umbes 500Jukka Paastela.  Finnish Communism under Soviet Totalitarianism, Kikimora 2003, lk 196.19241196sealhulgas 398 liikmekandidaat; Jukka Paastela. Finnish Communism under Soviet Totalitarianism, Kikimora 2003, lk 238.19271951Tauno Saarela.  Kommunistinen internationaali ja suomalainen kommunismi 1919-1935. –Kallis toveri Stalin, Edita 2002, lk 24.19443169Veli-Pekka Leppänen. Ohranasta oppositioon. Kommunistit Helsingissä 1944–1951, SKP:n Helsingin piirijärjestö 1994, lk 93.194523 778196547 191Veli-Pekka Leppänen. Kivääri vai äänestyslippu, Edita 1999, lk 459.1970 47 094197544 117198051 1391983umbes 33 400Matti Hyvärinen, Jukka Paastela. Failed attempts at modernization – The Finnish Communist Party. –  Michael Waller, Meindert Fennema (toim). Communist parties in Western Europe. Decline or adaptation, Basil Blackwell 1988, lk 120, 128.1986umbes 31 000
Soome Kommunistlik Partei asutati 29. augustilENE 1. väljaanne, kd 7, lk 230 1918 Moskvas. Partei asutajate seas oli pärast Soome kodusõda Venemaale põgenenud punaseid ja nende poliitilise valitsuse Kansanvaltuuskunta liikmeid, kellest osa oli olnud Soome Sotsiaaldemokraatliku Partei juhtkonnas. Soome KP asutamiskoosolekul osales 23 ehk pisut üle poole sotsiaaldemokraatide Eduskunna fraktsiooni liikmetest, kes olid pääsenud vangistamisest ja hukkamisest ja kelle toimimine eduskunna liikmetena loeti lõppenuks 16. mail 1918.   

Partei oli asutamisest saadik Soomes keelatud. Paljud selle juhtidest viibisid põhiliselt Petrogradis Nõukogude Venemaal (hiljem Nõukogude Liidus). Siiski arendas partei 1920. aastate alguses välja põrandaaluse võrgustiku Soomes. Parteil oli mõju ka mitmes legaalses organisatsioonis, sealhulgas Soome Sotsialistlikus Töölisparteis. 

31. augustil 1920 püüdsid juhtkommunistide tegevuses pettunud soome reakommunistid soome kommunistide kogunemiskohas Petrogradis Kuusineni klubis tappa kommunistliku juhtkonna, kuid eksituse tõttu tapsid hoopis 8 reakommunisti.

Kommunistide valitsetavad avalikud organisatsioonid likvideeriti Eduskunna otsusega 1930. 


Viited

Kategooria:Soome parteid