Tšuktšid

Tšuktšid (enesenimetused  ԓыгъоравэтԓьэт, оравэтԓьэт) on Aasia kirdeosa põlisrahvas, kes elab Beringi merest kuni Indigirkani ja Põhja-Jäämerest kuni Anadõri ja Anjuini. Nad kõnelevad paleoaasia keelte tšuktši-kamtšadali rühma kuuluvat tšuktši keelt ja vene keelt.

2002. aasta Venemaa rahvaloenduse järgi oli neid 15 767. Eestis elas 2000. aasta rahvaloenduse andmeil 1 tšuktši naine."2000. aasta rahva ja eluruumide loendus", II osa, Tallinn 2001, lk. 67 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaal 15 908 tšuktšit. 

Antropoloogiliselt kuuluvad tšuktšid mongoliidsesse põhja-aasia rassi.

Tšuktšid kuuluvad riiklikult tunnustatud Venemaa väikesearvuliste põlisrahvaste hulka.

Tšuktšidel on rikkalik suuline rahvalooming. Eesti keeles on 1981. aastal ilmunud valimik tšuktši muinasjutte "Unesnõiduja".Sari "Muinaslugusid kogu maailmast". "Unesnõiduja". Koostaja Andres Ehin. Illustratsioonid Kaljo Põllu. Kirjastus "Kunst" 1981.

Tšuktšid elavad lähisarktilises kliimas. Seal on elu raske ega võimalda rikkust koguda. Sellepärast said tšuktšid sagedaseks tegelaseks venelaste anekdootides. Anekdootides kujutatakse tšuktšisid harimatute ja lihtsameelsetena, kuid see-eest pakuvad nad võimalust vaadata Venemaa elu nii-öelda kõrvalt, ilmutades vahel suurt läbinägelikkust.

Ülo Siimets, Tshuktshid (1931. aastal hakati kasutama ladina kirja, 1937. aastal mindi üle kirillitsale). Asulatesse ilmusid koolid, haiglad ja kultuuriasutused. 21. sajandil ei erine tšuktšide seas kirjaoskuse tase Venemaa keskmisest.

Tšuktšid olid üldiselt 20. sajandi alguseks pööratud õigeusku, kuid see jäi kauaks suuresti formaalseks. Šamanismi mõjud on tšuktšide seas märgatavad tänapäevani.

 Viited 

Kategooria:Venemaa rahvad
Kategooria:Venemaa väikesearvulised põlisrahvad
Kategooria:Tšuktšimaa