Tamili keel

Tamili keel (தமிழ் tamiḻ; IPA: [t̪ɐmɨɻ]) on draviidi keel, mida kõnelevad peamiselt tamilid India subkontinendil. Keele nime päritolu on selgusetu. Tamili keelt on mainitud juba 1. sajandil eKr. Tänapäeval erineb tamili kõnekeel tugevasti klassikalisele tamili keelele tuginevast kirjakeelest.

 Levik 
Ametliku keele staatus on tamili keelel India Tamil Nadu osariigis ja Puducherry liiduterritooriumil, samuti on see ametlik keel Sri Lankal ja Singapuris.  Tamili keelt kõnelevad vähemusrühmad Kanadas, Malaisias, Mauritiusel ja Réunionil. Malaisias antakse tamilikeelset üldharidust 543 riigikoolis.

2001. aasta andmeil kõneles tamili keelt Indias kokku 60 893 731 inimest. Enam kui pool miljonit kõnelejat elas Tamil Nadu (55 877 441), Karnataka (1 886 765), Puducherry (862 198), Andhra Pradeshi (769 721), Kerala (598 618) ja Mahārāshtra (532 832) osariigis.

 Liigitus 
Tamili keel kuulub draviidi keelte lõunaharru, milles on 26 keelt. Seda on klassifitseeritud ka tamili keeleperekonda, millesse kuulub ligikaudu 25 etnolingvistilist rühma. Tamili keele lähim sugulaskeel on malajalami keel, mis oli 9. sajandini tamili keele murre ning iseseisvus lõplikult alles 13. või 14. sajandil.

 Ajalugu 
Tamili keele arengus eristatakse kolme perioodi: vana-tamili keel (300 eKr – 700), kesk-tamili keel (700–1600) ja kaasaegne tamili keel (alates 1600).

Vanim säilinud kirjalik mälestis on ühes brahmi kirja variandis raidkirjad aastast 254 eKr. Vanim kirjanduslik tekst on grammatika-alane traktaat Tolkappiyam, mida tavaliselt dateeritakse umbes aastasse 100 või 200 eKr.

 Stiilid 
Lisaks murretele on tamili keelel ka mitu vormi: klassikaline kirjanduslik stiil, mis toetub muistsele tamili keelele (sankattamiḻ), kaasaegne kirjanduslik ja ametlik stiil (centamiḻ) ning tänapäevane kõnekeel (koṭuntamiḻ). Stiilid segunevad omavahel, minnes sujuvalt üksteiseks üle. Nii saab kirjutada centamiḻ'it caṅkattamiḻ'ist laenatud sõnavaraga või kasutada nende kahega seonduvaid sõnavorme koṭuntamiḻ'is kõneldes.

Tänapäeval kasutatakse kõnekeelt üldiselt ka ametlikes olukordades ja kirjas. Selles on kirjutatud õpikud, hulk tamili kirjandust ning enamik avalikku kirjavara. Koṭuntamiḻ levib üha enam ka valdkondadesse, milles varem kasutati centamiḻ'it. Nii on kujunenud välja koṭuntamiḻ'i mitteametlik kirjakeel. Indias põhineb standardne koṭuntamiḻ mitte konkreetsel murdel, vaid haritud mittebrahminite keelepruugil, Sri Lankal on selle aluseks Jaffna murre.

 Tamili kiri 

+ Tamili kirja märgid Täishäälikud அa  ஆā  இi  ஈī  உu  ஊū எe  ஏē  ஐai  ஒo  ஓō  ஔau Kaashäälikud கka  ஙṅa  சca  ஞña  டṭa  ணṇa தta  நna  பpa  மma  யya  ரra லla  வva  ழḻa  ளḷa  றṟa  னṉa Grantha märgidஜja  ஷṣa  ஸsa  ஹha  க்ஷkṣa
Tamili keelt kirjutatakse tamili kirjas, mida nimetatakse vaṭṭeḻuttu. Tamili kirjas on 12 vokaali, 18 konsonanti ja üks erimärk, āytam. Vokaalidest ja konsonantidest moodustub 216 liittähte (ligatuuri), kokku on kirjas 247 tähte. 

Kõigi konsonantide vaikevokaal on a nagu ka teistes India kirjades. Selle eemaldamiseks tuleb lisada konsonandile ülatäpp puḷḷi. Nii on näiteks ன ṉa (vaikevokaaliga a) ja ன் on ṉ (ilma vokaalita). Paljud India kirjad kasutavad sarnast märki nimega virama, ent tamili kiri tarvitab vokaalita konsonandi tähistamiseks peaaegu alati puḷḷi't. Teistes India kirjades eelistatakse vokaalita konsonanti sisaldava silbi või konsonantühendi kirjutamisel enamasti ligatuuri või vahevormi, ehkki võimalik on ka eraldi märgitud virama. 

Tamili kiri ei erista helilisi ja helituid plosiive, kuna tamili keele fonoloogiast tulenevalt sõltub plosiivide helilisus nende asukohast sõnas.

Lisaks standardtähtedele kasutatakse vahel võõrhäälikute märkimiseks sanskriti, praakriti jms päritolu laensõnades viit tähte, mis pärinevad grantha kirjast. Grantha kirja kasutati tamili keelealal sanskriti keele kirjutamiseks. Tarvitatakse ka klassikalistes grammatikates ettenähtud traditsioonilist süsteemi laensõnade transkribeerimiseks, mis nõuab nende mugandamist tamili keele fonoloogiaga.

 Häälikud 
Tamili keelele on iseloomulikud retroflekssed kaashäälikud, näiteks retrofleksne aproksimant ழ் (ḻ). Konsonantfoneeme on 16 või 18.

 Grammatika 
Tamili keel on aglutineeriv keel, kus kasutatakse sufikseid nimisõnaklasside, arvu ja käände, tegusõnade aja ja teiste grammatiliste kategooriate märkimiseks. Tamili keele standardne metalingvistiline terminoloogia on tamilikeelne, erinevalt sanskritipärasest terminoloogiast, mis on kasutusel enamikus teistes draviidi keeltes.

Suur osa tamili grammatikast on kirjeldatud vanimas teadaolevas Tamili grammatikas, Tolkāppiyam. Tänapäeva tamili kirjakeel tugineb suures osas 13. sajandi grammatikale Naṉṉūl, mis kordas ja selgitas Tolkāppiyami reegleid mõnede muudatustega. Traditsiooniline tamili grammatika koosneb viiest osast: eḻuttu, col, poruḷ, yāppu, aṇi. 

Tamili sõnad koosnevad tüvest ja sellele liituvast ühest või mitmest afiksist. Enamik afikseid on sufiksid. Tamili sufiksid võivad olla tuletusliited, mis kas muudavad sõnaliiki või sõna tähendust, või muutesufiksid, mis märgivad kategooriaid, nagu isik, arv, teguviis, aeg jne. Sufiksite arvul ei ole kindlat piiri, mistõttu võib tekkida paljude sufiksitega pikki sõnu. Derivatsioonivõimalused on piiratud. Tegusõnast saab sufiksiga moodustada nimisõna (nt சிரி ciri „naerma“, சிரிப்பு cirippu „naer“). Vastupidine tuletus pole aga võimalik. Nii tegu- kui nimisõnadest saab moodustada liitsõnu.

Morfoloogia
Traditsiooniline sanskriti eeskujust lähtuv grammatika eristab käändsõnadel 8 käänet. Tänapäeval ei ole käänete arvu suhtes ühtset seisukohta, sest käändelõppude ja tagasõnade eristamine on raske.

Nominatiiv on käändsõnade sufiksita põhivorm. Teised käändevormid moodustatakse erilisele vormile, nn obliikvale käändelõppude lisamise teel. Obliikva võib esineda ka ilma käändelõputa, täites genitiivi funktsiooni. Enamiku nimisõnade puhul langevad nominatiivi ja obliikva vormid kokku. Arvuliselt suur rühm -am-lõpulisi sõnu asendavad obliikvas selle lõpuga -attu (மரம் maram – மரத்து marattu "puu"). -ṭu ja -ṟu-lõpulised sõnad gemineerivad viimase konsonandi (வீடு vīṭu – வீட்டு vīṭṭu "maja"). Isikulistel asesõnadel ja üksikutel teistel sõnadel on erilised vormid obliikvas  (நான் nāṉ – என் eṉ "mina"). Obliikvale võib liituda ka eufooniline sufiks -iṉ. Mitmuses liituvad käändelõpud mitmusetunnusele கள் -kaḷ.

Sõna மரம் maram "puu" käänamine:

 Kääne  Ainsus  Mitmus Nominatiiv  மரம்  maram  மரங்கள்  maraṅkaḷ Obliikva  மரத்து  marattu  – Akusatiiv  மரத்தை  marattai  மரங்களை  maraṅkaḷai Daativ  மரத்துக்கு  marattukku  மரங்களுக்கு  maraṅkaḷukku Sotsiatiiv  மரத்தோடு  marattōṭu  மரங்களோடு  maraṅkaḷōṭu Genitiiv  மரத்துடைய  marattuṭaiya  மரங்களுடைய  maraṅkaḷuṭaiya Instrumentaal  மரத்தால்  marattāl  மரங்களால்  maraṅkaḷāl Lokatiiv  மரத்தில்  marattil  மரங்களில்  maraṅkaḷil Ablatiiv  மரத்திலிருந்து  marattiliruntu  மரங்களிலிருந்து  maraṅkaḷiliruntu

 Asesõnad 

 Isik  tamili  eesti ains. 1.  நான்  nāṉ  mina ains. 2.  நீ  nī  sina ains. 3. m.  இவன் / அவன்  ivaṉ / avaṉ  tema (meessoost), see/too ains. 3. n.  இவள் / அவள்  ivaḷ / avaḷ  tema (naissoost), see/too ains. 3. k.  இது / அது  itu / atu  tema (kesksoost), see/too ains. 3. m/n.  இவர் / அவர்  ivar / avar  tema, see/too mitm. 1.  நாங்கள்  nāṅkaḷ  meie (eksklusiivne) நாம்  nām  meie (inklusiivne) mitm. 2.  நீங்கள்  nīṅkaḷ  teie mitm. 3. k.  இவைகள் / அவைகள்  ivaikaḷ / avaikaḷ  nemad, need/nood mitm. 3. m/n  இவர்கள் / அவர்கள்  ivarkaḷ / avarkaḷ  nemad, need/nood

Süntaks
Põhisõnajärg on subjekt-objekt-verb (SOV), nt 
{|
| குமார் || ஒரு புத்தகம் || படிக்கிறான்.
|-
| kumār || oru puttakam || paṭikkiṟāṉ.
|-
| Kumar || üht raamatut || loeb.
|-
| colspan="3" | Kumar loeb raamatut.
|}

Eessõnade asemel kasutatakse tagasõnu, nt வீட்டுக்கு முன்னால vīṭṭukku muṉṉāl 'maja ees'.

 Sõnavara 
Tamili keele sõnavara on peamiselt draviidi päritolu.

 Tamili kirjandus 

Tamilikeelne kirjandus on enam kui 2000 aastat vana. Vanimad kirjalikud mälestised on dateeritud ligikaudu 3. sajandisse eKr. Tamili kirjanduse vanim periood, Sangami kirjandus, kestis 300 eKr kuni 300 pKr. 1. sajandist eKr ja 2. sajandist pKr pärinevaid tamilikeelseid kirju on leitud Egiptusest ja Taist. Kaks vanimat Indiast leitud käsikirja, mis registreeriti UNESCO maailma mälu registris 1997 ja 2005, on tamilikeelsed. 2001. aasta andmeil ilmus tamili keeles 1863 ajalehte, millest 353 olid päevalehed.

 Vaata ka 
 Draviidi keeled
 Arwi
 India keeled
 Sri Lanka keeled

 Viited 

 Kirjandus 
 Andronov, M.S. (1970), Dravidian Languages. Nauka Publishing House 
 Abraham, Shinu (2003), "Chera, Chola, Pandya: Using Archaeological Evidence to Identify the Tamil Kingdoms of Early Historic South India", Asian Perspectives 42 (2): 207–223, doi:10.1353/asi.2003.0031 
 Annamalai, E.; Steever, S.B. (1998), "Modern Tamil", in Steever, Sanford, The Dravidian Languages, London: Routledge, pp. 100–128, ISBN 0415100232
 Caldwell, Robert. 1974. A comparative grammar of the Dravidian or South-Indian family of languages. New Delhi: Oriental Books Reprint Corp.
 Fabricius, Johann Philip (1933 and 1972), Tamil and English Dictionary. based on J.P. Fabricius Malabar-English Dictionary, 3rd and 4th Edition Revised and Enlarged by David Bexell. Evangelical Lutheran Mission Publishing House, Tranquebar; called Tranquebar Dictionary.
 Ferro-Luzzi, G.E. (2001), "Tieken, Herman, Kavya in South India (Book review)", Asian Folklore Studies (June 2001): 373–374 
 Freeman, Rich (February 1998), "Rubies and Coral: The Lapidary Crafting of Language in Kerala", The Journal of Asian Studies (Association for Asian Studies) 57 (1): 38–65, doi:10.2307/2659023, http://jstor.org/stable/2659023 
 Hart, George L. (1975), The poems of ancient Tamil : their milieu and their Sanskrit counterparts, Berkeley: University of California Press, ISBN 0520026721
 Hart, George (2004), "Review of Tieken's Kavya in South India.", Journal of the American Oriental Institute 124 (1): 180–184 
 Kandiah, T. (1978), "Standard Language and Socio-Historical Parameters: Standard Lankan Tamil", International Journal of the Sociology of Language 16: 59–75 
 Krishnamurti, Bhadriraju (2003), The Dravidian Languages, Cambridge Language Surveys, Cambridge University Press, ISBN 0521771110
 Kuiper, F. B. J. (1958), "Two problems of old Tamil phonology", Indo-Iranian Journal 2 (3): 191–224, doi:10.1007/BF00162818 
 Kesavapany, K.; Mani, A; Ramasamy, Palanisamy (2008), Rising India and Indian Communities in East Asia, Singapore: Institute of Southeast Asian Studies, ISBN 9812307990
 Lehmann, Thomas (1989), A Grammar of Modern Tamil, Pondicherry: Pondicherry Institute of Linguistics and Culture 
 Lehmann, Thomas (1998), "Old Tamil", in Steever, Sanford, The Dravidian Languages, London: Routledge, pp. 75–99, ISBN 0415100232
 Mahadevan, Iravatham (2003), Early Tamil Epigraphy from the Earliest Times to the Sixth Century A.D., Harvard Oriental Series vol. 62, Cambridge, Mass.: Harvard University Press, ISBN 0674012275
 Maloney, Clarence (1970), "The Beginnings of Civilization in South India", The Journal of Asian Studies (Association for Asian Studies) 23 (3): 603–616, doi:10.2307/2943246, http://www.jstor.org/stable/2943246 
 Meenakshisundaram, T.P. (1965), A History of Tamil Language, Poona: Deccan College 
 Monius, Anne E. (2002), "Book review", The Journal of Asian Studies 61 (4): 1404–1406 
 Menon, A. Govindankutty (1990), "Some Observations on the Sub-Group Tamil-Malayalam: Differential Realizations of the Cluster *nt", Bulletin of the School of Oriental and African Studies, University of London 53 (1): 87–99, doi:10.1017/S0041977X00021285 
 Ramstedt, Martin (2004), Hinduism in modern Indonesia, London: Routledge, ISBN 0700715339
 Pope, GU (1868). A Tamil hand-book, or, Full introduction to the common dialect of that language. (7th ed. 1911). Madras, Higginbotham & Co.
 Rajam, VS (1985), "The duration of an action – real or aspectual? The evolution of the present tense in Tamil", Journal of the American Oriental Society (American Oriental Society) 105 (2): 277–291, doi:10.2307/601707, http://jstor.org/stable/601707 
 Rajam, VS (1992), A Reference Grammar of Classical Tamil Poetry, Philadelphia: The American Philosophical Society, ISBN 087169199X
 Ramaswamy, Sumathy (1997), "Laboring for language", Passions of the Tongue: Language Devotion in Tamil India, 1891–1970, Berkeley: University of California Press, ISBN 0585106002, http://content.cdlib.org/view?docId=ft5199n9v7&chunk.id=ch4 
 Shapiro, Michael C.; Schiffman, Harold F. (1983), Language and society in South Asia, Dordrecht: Foris, ISBN 9070176556
 Schiffman, Harold F. (1999), A Reference Grammar of Spoken Tamil, Cambridge: Cambridge University Press, ISBN 0521640741, http://ccat.sas.upenn.edu/plc/tamilweb/book.html 
 Southworth, Franklin C. (1998), "On the Origin of the word tamiz", International Journal of Dravidian Linguistics 27 (1): 129–132 
 Southworth, Franklin C. (2005), Linguistic archaeology of South Asia, Routledge, ISBN 0415333237
 Steever, Sanford (1998), "Introduction", in Steever, Sanford, The Dravidian Languages, London: Routledge, pp. 1–39, ISBN 0415100232
 Steever, Sanford (2005), The Tamil auxiliary verb system, London: Routledge, ISBN 041534672X
 Tharu, Susie; Lalita, K., eds. (1991), Women Writing in India: 600 B.C. to the present – Vol. 1: 600 B.C. to the early twentieth century, Feminist Press, ISBN 1558610278
 Tieken, Herman (2001), Kavya in South India: Old Tamil Cankam Poetry, Gonda Indological Studies, Volume X, Groningen: Egbert Forsten Publishing, ISBN 9069801345
 Varadarajan, Mu. (1988), A History of Tamil Literature, New Delhi: Sahitya Akademi  (Translated from Tamil by E.Sa. Viswanathan)
 Wilden, Eva, "Towards an Internal Chronology of Cankam Literature or, How to Trace the Laws of a Poetic Universe: A Revision of Herman Tieken's 'Kavya in South India'", Wiener Zeitschrift für die Kunde Südostasiens 46: 105–133 
 Zvelebil, Kamil (1992), Companion studies to the history of Tamil literature, Leiden: Brill, ISBN 9004093656

 Välislingid 

 Tamil Language In Context – Tamili keeleõpetus veebis
Tamili nimede kirjutus ja hääldus EKI teatmikus

Kategooria:Draviidi keeled
Kategooria:Keeled Indias
Kategooria:Sri Lanka
Kategooria:Singapur