Albert Tattar

Albert Tattar (22. mai 1901 Valguta vald, Rannu kihelkond, Tartumaa – 21. detsember 1989 New York, USA) oli Eesti diplomaat ja ettevõtja.

Tattar läks 17-aastaselt koolipingist vabatahtlikuna Vabadussõtta. Võitles Tartu kooliõpilaste pataljonis ning miiniristleja Lennuk dessantroodus, seejärel oli ohvitser soomusrongil nr. 2.

Õppis Tartu Aleksandri Gümnaasiumis, seejärel Hugo Treffneri Gümnaasiumis, mille lõpetas 1920. aastal. Tartu ülikoolis oli esialgu loodus- (matemaatika), seejärel õigusteaduskonnas. Lõpetas ülikooli 1925. aastal kaubanduse erialal.

Tattar oli Korp! Vironia liige ning asutas hiljem stipendiumifondi Korp! Vironia liikmetele.

Tattar töötas pikka aega Eesti välisministeeriumis erinevatel ametikohtadel: praktikant, II sekretär, I sekretäri kohusetäitja, I sekretär, poliitilise büroo juhataja kohusetäitja, informatsiooni- ja pressibüroo juhataja kohusetäitja, informatsiooni- ja pressibüroo juhataja, poliitilise osakonna abidirektor.

Oli Berliini saatkonna nõunik. Asus pärast Eesti okupeerimist NSV Liidu poolt elama Ameerika Ühendriikidesse. Tänu isiklikele sidemetele õnnestus tal asuda tööle alumiiniumi tootva suurkorporatsiooni Alcoa teenistusse.

Alcoa ülesandel asus ta 1940. aastate lõpus looma äriüksust Venezuelas. Koos eesti ettevõtja Arnold C. Oravaga lõi ta Lõuna-Ameerika suurima põllumajandusmasinaid ja autosid maale toova kompanii ACO Group, mille tegevjuhiks palgati Harry Männil. Aastatel 1951–1970 oli Tattar ACO Groupi direktor. Pensionile jäädes jätkas ta tööd Venezuela suurtöösturite direktorite nõukogu presidendina.

Tunnustus
Tattar pälvis Eesti Punase Risti teenetemärgi II järgu II astme (1936), Prantsuse Auleegioni ordeni, Poola Polonia Restituta ordeni ja Soome Valge Roosi Rüütelkonna komandöri ordeni II klassi.

Isiklikku
Tema abikaasa oli Alice Sikk (1903–1988), lapsi neil ei olnud.

Multimiljonär Albert Tattar pärandas märkimisväärse osa oma varandusest Välis-Eesti organisatsioonidele. Ainuüksi Toronto Eesti Maja sai miljon USA dollarit.  

Viited

 Kirjandus 
Eesti välisteenistus: biograafiline leksikon 1918-1991. Tallinn 2006. Lk 114-115
Pekka Erelt. Mees, kes tegi Harry Männilist miljonäri. Eesti Ekspress, 22. jaanuar 2010

Välislingid
Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944

Eesti Sõjamuuseumi ohvitseride andmekogu: Tattar, Albert

Kategooria:Eesti soomusronglased
Kategooria:Vabadussõja veteranid
Kategooria:Eesti diplomaadid
Kategooria:Eesti ettevõtjad
Kategooria:Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlased
Kategooria:Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
Kategooria:Korporatsioon Vironia liikmed
Kategooria:Väliseestlased
Kategooria:Eesti Punase Risti II järgu II astme teenetemärgi kavalerid
Kategooria:Sündinud 1901
Kategooria:Surnud 1989