Jevgeni Abalakov

Jevgeni Mihhailovitš Abalakov (vene Евгений Михайлович Абалаков; 17. veebruar 1907 Krasnojarsk – 24. märts 1948 Moskva) oli Nõukogude Liidu alpinist ja skulptor.

Ta lõpetas 1932. aastal V. I. Surikovi nimelise Moskva Riikliku Akadeemilise Kunstiinstituudi ja kuulus NSV Liidu Kunstnike Liitu. Abalakovi tuntuim teos on mees- ja naisalpinisti kujutav skulptuurigrupp ("Альпипист и альпинистка").

1933. aastal kuulus ta Pamiiri mäestikku uurinud alpinistide ekspeditsiooni koosseisu ja vallutas esimesena sealse kõrgeima, 7495-meetrise mäetipu, mis nimetati tollase Nõukogude Liidu partei- ja valitsusjuhi järgi Stalini mäetipuks. Kokku osales Jevgeni Abalakov enam kui poolesajal ekspeditsioonil, avaldas teadusuurimusi ning kaardistas Pamiiri ja Tian Shani mäestikke.

Teises maailmasõjas osales ta vabatahtlikuna, võttis osa Moskva lahingust ja Kaukaasia kaitselahingutest, aga andis ka tunde sõjaalpinismi koolis.

Jevgeni Abalakov suri segastel asjaoludel 1948. aasta märtsis Moskvas. Ametliku versiooni kohaselt purunes korteris, kus Abalakov viibis, gaasitoru. Ometi surid mürgistusse arvukatest korteris viibinud inimestest vaid Jevgeni Abalakov ja Juri Artsiševski, mis tekitas algusest peale ametliku versiooni suhtes kahtlusi.

Abalakov on maetud Moskva Novodevitšje kalmistule.

Tunnustus
1934 – NSV Liidu teeneline meistersportlane alpinismis

Mälestuse jäädvustamine
Tuntud alpinist oli ka tema vanem vend Vitali Abalakov. Vendade sünnilinnas Krasnojarskis kannab nende nime üks tänav ja korraldatakse regulaarselt nendenimelisi mägironimisvõistlusi.

Kategooria:Venemaa alpinistid
Kategooria:Venemaa skulptorid
Kategooria:Novodevitšje kalmistule maetud
Kategooria:Sündinud 1907
Kategooria:Surnud 1948