Männileevike

Männileevike (Pinicola enucleator) on linnuliik vintlaste sugukonnast männileevikese perekonnast.

 Levila 
Männileevike on levinud Euraasia ja Ameerika okasmetsa- ja metsatundravööndis.

Eestis on ta ebajärjekindel talikülaline oktoobrist aprillini ning väga haruldane suvilind.

 Välimus 
Üldpikkus on 19–22 cm. Vana isaslinnu pea, selg ja päranipuala on vaarikapunane, vana emaslinnu pea ja päranipuala on oliivkollane ning selg ja alapool hall. Mõlemal sugupoolel on valged tiivavöödid ja valged küünra-hoosulgede servad. Lennul paistab silma pikk saba ja pikad tiivad. Noorlinnu sulestik on vähem kontrastne. Häälitsused ja laul on flöötivad. Männileevike on seltsiv lind, ta liigutused on rahulikud. Maas kulgeb ta üsna kohmakalt hüpeldes.

 Elupaik 
Männileevike on tüüpiline taigalind. Euroopas elab ta sambla- ja puhmarohketes (mustikas, pohl) laanekuusikutes.

 Pesitsemine 
pisi|Männileevikese munad
Männileevike ehitab pesa okaspuu rõhtsale oksale või oksaharule.
1975. aasta suvel vaadeldi Lääne-Virumaal Laukasoos männileevikese paari koos ühe lennuvõimelise pojaga, keda emaslind toitis.Renno, O. Eesti linnuatlas. Tallinn Valgus 1993

 Toitumine 
Toitub marjadest, pungadest, seemnetest ja võsudest, suvel ka putukatest. Teda on nähtud toitumas kadakal, pajul, pooppuul ja lehisel.http://www.eoy.ee/hirundo/file_download/387/Paal.2014.v27.pdf Männileevikese (Pinicola enucleator) invasioon Eestis talvel 2012/2013, Eesti Ornitoloogiaühingu (EOÜ) ajakiri Hirundo. Sügisel ja talvel sööb palju pihlakamarju. Väljaspool pesitsusaega toitub sageli salkadena.

 Viited 

 Välislingid 


Kategooria:Eesti värvulised
Kategooria:Vintlased