Berndt Otto Stackelberg

Berndt Otto Stackelberg vanem (14. mai 1662 Tallinn – 29. august 1734 Turu) oli baltisaksa päritolu Rootsi sõjaväelane (feldmarssal), vabahärra.

Berndt Otto Stackelberg oli Stackelbergide Haljava vabahärrade haru esivanem ja Rootsi feldmarssali Berndt Otto Stackelberg noorema isa.Stackelberg, Berndt Otto, Nordisk familjebok 1917,  veerg 877 (rootsi keeles)
Stackelberg, Berndt Otto, Svenskt biografiskt handlexikon, 1906 lk. 507-508 (rootsi keeles) http://www.battle.poltava.ua/english/stackelberg.htm

11. juulil 1727 sai ta Rootsi kuningalt Fredrik I-lt feldmarssali auastme ja vabahärratiitli ning ta kanti Rootsi rüütelkonna aadlisuguvõsade loendisse (nr 192Friherrliga ätten Stackelberg nr 192, www.adelsvapen.com Matrikel öfwer Swea rikes ridderskap och adel ... 1754, lk.180Aadlivapid Ajalooarhiivis: Berndt Otto von Stackelberg).

Talle kuulus Eesti aladel Haljava mõis.von-stackelberg.de: Baron Berndt Otto I. von Stackelberg (1662-1734) Stackelbergid: Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2 Estland, Bd. 1 , Görlitz, 1930, lk.343

Berndt Otto Stackelberg vanem teenis nooruses Hollandi, seejärel Prantsuse armees ning sai kümne aastaga kapteniks. 

Põhjasõja algaastail oli ta algul kindral Otto Vellingki adjutant, seejärel juhtis ooberstleitnandina üht jalaväepataljoni W. Schlippenbachi armees ja siis ooberstina Pori jalaväerügementi. 1704. aastast teenis ta Adam Ludwig Lewenhaupti komando all Kuramaal ja Riias, 1706. aastal ülendati ta kindralmajoriks.right|thumb|200px|Stackelbergide Haljava haru vapp1708. aastal oli Stackelberg Lewenhaupti armees jalaväeülem ja 1709. aastal juhatas ta Poltava lahingus ühte neljast jalaväekolonnist. Selle eesotsas murdis ta läbi reduutide liinist ja osales saatuslikus rünnakus Vene peaväe vastu. Põgenemise alates üritas ta oma mehi peatada, kogus neid enda ümber käputäie ja läks nende eesotsas viimasele vasturünnakule, kuid langes siis Vene vägede kätte vangi. 

B.O. Stackelbergil õnnestus vabaneda Vene sõjavangist alles Põhjasõja lõppedes. Ta suundus Rootsi, kus oli Rootsi armee Soome Pori jalaväerügemendi kindralleitnantWirilander, Kaarlo. Suomen armeijan upseeristo ja aliupseeristo 1718–1810. Virkatalohaltijoiden luettelot. − Suomen Historiallinen Seura. Käsikirjoja III. Helsinki: 1953, sivu 32, ülendati 1722. aastal jalaväekindraliks ja määrati Soomes asunud vägede juhatajaks. 

Perekond
Tema vanemad olid Haljava mõisnik, ooberst ja maanõunik Wolter von Stackelberg (1625–1691) ning Helene von Lieven (Liwe). Tema ema oli Liivi mõisniku Bernhard von Lieveni (suri 1649) ja Paadrema mõisast pärit Gerdruta Uexkülli tütar, ning lesestunud abielust Ingliste mõisniku Hermann Anrepiga (suri 1658; feldmarssal Reinhold Anrepi pojapoegAnrepid: Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2 Estland, Bd. 1 , Görlitz, 1930, lk.645 ). 

Berndt Otto Stackelberg abiellus 1696 vabapreili Margaretha Elisabeth von Maydelliga, kes oli Maidla pärushärra ja Rootsi vabahärra (nr 102) Matrikel öfwer Swea rikes ridderskap och adel ... 1754, lk.133 jalaväekindral Georg Johann von Maydelli (1648–1710 Tallinn) ja Edise-Vääna mõisast pärit Hedwig Helene von Taube tütar. Abielust sündisid:
Jürgen (Georg) Johann (1697–1766), Kuksema (Haus Jürgensberg) haru esivanem;
Helene (1698–1749), Rootsi kapteni ja Elistvere vabahärra Leonhard von Wrangelli (–1731) ja seejärel Roela ja Vatku mõisniku, vene brigadiri ja vabahärra Michael von Bielsky (1685–1746) abikaasa;
Hedwig Juliana (1700–1763), 1744. aastal Sarvilahti (Sarvlax) mõisniku, majori ja vabahärra Karl Johan Creutzi (1687–1757) abikaasa;
Margarethe Elisabeth (1700–1763), 1729. aastal Rootsi Sonnäsi (Sunniemi) mõisniku, oobersti ja vabahärra Johan Hastferi ( –1769) abikaasa, Berndt Johan Hastferi (1737–1809; sv) ema;
Berndt Otto noorem (1703–1787), Rootsi sõjaväelane (feldmarssal, 1778), Rootsi ja Soome Stackelbergide esivanem;Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2 Estland, Bd. 1 , Görlitz, 1930, lk.359 
Wolter Reinhold (1705–1801), Rootsi sõjaväelane (kindral, 1773) ja krahv (1763); , kanti 1763. aastal Rootsi rüütelkonna aadlisuguvõsade loendisse nr. 100 allStackelberg nr 100, www.adelsvapen.com.
Magdalena Christiana (Helena Christina; 1706–1736), 1734. aastal ooberstleitnandi ja vabahärra Wolmar Johann von Ungern-Sternbergi (1684–1748) teine abikaasa;Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2 Estland, Bd. 1 , Görlitz, 1930, lk.467
Anna Katharina (1708–1744).

Viited

Berndt Otto
Kategooria:Baltisakslased
Kategooria:Baltisaksa sõjaväelased
Kategooria:Eestimaa aadlikud
Kategooria:Rootsi feldmarssalid
Kategooria:Põhjasõja Rootsi sõjaväelased
Kategooria:Sündinud 1662
Kategooria:Surnud 1734