Kaev

pisi|Tuhala nõiakaev on Eesti kõige kuulsam kaev.
Kaev (lõunaeesti murretes läte) on rajatis maapinnast põhjavee ammutamiseks.

Kaevud võivad üksteisest suuresti erineda nii sügavuse, veemahu kui ka vee kvaliteedi poolest. Kaevuvesi sisaldab tavaliselt rohkem mineraale kui pinnavesi ning võib seega vajada töötlemist, et vett pehmendada.

Kaeve hakati rajama, kui põlluharimise laienedes liikusid inimesed looduslikest veekogudest kaugemale ja kõrgematele aladele. 

Eesti vanimad teadaolevad kaevud on pärit 12. sajandist – need on linnusekaevud. Väga vanad on ka saarte ja Põhja-Eesti sumbkülade keskel asuvad külakaevud. 

Esimesed andmed linnakaevude kohta pärinevad Tallinnast 1375. aasta 30. aprillist. Need on tänapäeva Rataskaevu tänaval asunud Tallinna rataskaevust, mida sel ajal nimetati Sternsodi kaevuks. Nimi Sternsodi tuleneb alamsaksakeelsest sõnast stern ('kalk'), kuna kaevuvesi oli lubjarikas ja väga kalk.Gustav Jakobson, Aleksander Kivi, Heldur Lond, Ain Soik. Tallinna vesi ja sajandid. Tallinn: Eesti Raamat, 1967, lk 7

19. sajandiks oli kaev juba peaaegu iga talu õuel. Eesti rahvakultuuri leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007, lk 57 

 Kaevu liike 
pisi|Hinni talu kaev on vinnkaev ehk kooguga kaev.
pisi|Lagunenud võllkaev Tartumaal

pumpkaev
puurkaev
salvkaev
vinnkaev
võllkaev

 Salvkaevud 
Kuni viimaste sajanditeni olid kõik tehislikud kaevud ilma pumpadeta ja käsitsi kaevatud. Need on endiselt väga tähtsad joogiveeallikad mõningate maakohtade arengupiirkondades, kus neid kaevatakse ja kasutatakse. Nende asendamatust on kajastatud ka paljudes kirjandusviidetes nii kirjalikult kui ka piltlikult. Näiteks kristlikus piibliloos kohtab Kristus naist Jakobi kaevu juures (John 4:6) ning ingliskeelses lastesalmis "Ding Dong Bell" kukub kass kaevu.

Käsitsi kaevatud kaevud on süvendid, mis on piisavalt suure läbimõõduga, et mahutada üht või mitut inimest labidaga põhjaveetasemest sügavamale kaevama. Need võivad olla kindlustatud laotud kivide või tellistega nii, et kindlustis ulatub maapinnast kõrgemale, luues seeläbi maapealse kaevuseina. Selle eesmärk on vähendada saastumist ning elusolendite kaevu kukkumist. Moodsama meetodi puhul, mida nimetatakse kessoonmeetodiks, kasutatakse armeeritud betooni või varem valmistatud betoonist kaevurõngaid, mis langetatakse kaevatud süvendisse. Kaevu rajamismeeskond kaevab maasse lõikuva betoonrõnga alt pinnast ära ning kaevusammas vajub aeglaselt põhjaveekihini ja kaitseb samal ajal kaevajaid kaevu ümbritseva pinnase sissevajumise eest.

 Kaevu eest hoolitsemine 
Kaevu peaks puhastama iga viie-kuue aasta tagant. Selle aja jooksul tekib kaevu põhja setet, mis surub kinni veesooned, ning kaevu külgedele orgaanikat, mis rikub vee kvaliteeti.

 Vaata ka 
kaevukook
kaevutark
kaevuvinn
kooguga kaev
puurkaev

 Viited 


Kategooria:Vesi