Henri-Pierre Roché

Henri-Pierre Roché [anr'i-pjeer roš'e] (28. mai 1879 Pariis – 9. aprill 1959 Sèvres, Hauts-de-Seine, Prantsusmaa) oli prantsuse kirjanik ja stsenarist, kes oli tihedalt seotud Pariisi avangardistliku kunsti ja dadaistliku liikumisega.

Henri-Pierre Roché oli ka tunnustatud ajakirjanik, samuti suur kunstikoguja ja -vahendaja. 

Tema sõpruskonna moodustasid paljud Montparnasse'i kvartali noored ja andekad kunstnikud: Manuel Ortiz de Zarate, Marie Vassilieff, samuti Max Jacob ja Pablo Picasso. Ta tutvustas Leo ja Gertrude Steini Pablo Picassole 1905. aasta novembris. Leo Stein kirjeldas Roché'i kui "pikka meest, kel uudishimulik otsmiku all paar uurivaid silmi, mis tahtsid teada kõike." 
Henri-Pierre Roché oli ka Francis Picabia, Constantin Brancusi ja Marcel Duchampi sõber, kellega koos ta reisis 1916. aastal New Yorki. Seal asutas ta koos Duchampi ja Beatrice Woodiga ajakirja Blind Man, milles tutvustati esimest korda dadaistide manifestatsiooni USA-s.

Roché oli tuntud ka naistemehena ning ta oli kaks korda abielus. Oma romaanidesse "Jules et Jim" ja "Les deux anglaises et le continent" pikkis ta rohkesti selleteemalisi autobiograafilisi sugemeid ja episoode päriselust. François Truffaut, kes sõbrunes temaga ta elu viimasel perioodil, vaimustus neist romantilistest lugudest ja otsustas mõlemad romaanid ekraniseerida.

Kategooria:Prantsuse kirjanikud
Kategooria:Prantsusmaa stsenaristid
Kategooria:Sündinud 1879
Kategooria:Surnud 1959