Helmersen

Helmersen (vene keeles Гельмерсен), varem Helmes on Alam-Saksimaalt Braunschweigist pärit kaupmehe- ja aadlisuguvõsa.

Ajalugu
Suguvõsa esiisaks oli Hamburgi kodanik Moritz Helmer. 

1. augustil 1643 andis Rootsi kuninganna Kristiina kuninglikule sekretärile Paul Helmesile (1603–1657) Rootsi aadlitiitli, kuid ei introdutseeritudSchlegel, Ernst Bernhard. Klingspor, Carl Arvid. Den med sköldebref förlänade men ej å riddarhuser introducerade Svenska adelns ättar-taflor. Stockholm: P. A. Norstedt & Söner, 1875 s. 121 Rootsi rüütelkonda. 31. mail 1651 sai Paul, koos Liivimaa kubermangusekretärist venna Johann Helmesiga, perekonnanime "von Helmersen".Aadlivapid Ajalooarhiivis: Paul von Helmersen

Helmersenid rüütelkonna matriklis
Helmersenid olid üks neid väheseid aadlisuguvõsasid, kes kuulusid kõigi nelja Balti rüütelkonna matriklisse. 1747. aastal võeti nad Liivimaa rüütelkonna matriklisse. 1789. aasta 27. aprillil (vkj) immatrikuleeriti Eestimaal vennad Otto Magnus von Helmersen (1748−1808) ja Benedikt Karl Friedrich von Helmersen (1760−1824).Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil: Estland. Bd I. Görlitz: Verlag E. U. Starke, 1930, lk 369. 1846. aasta 2. mail (vkj) võeti Saaremaa rüütelkonna matriklisse Reinhold Johann Magnus von Helmersen (1801−1857).Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil: Oesel. Tartu: Osaühing „Ilutrükk”, 1935, lk 507. Viktor Karl Paul von Helmersen (1843−1910) immatrikuleeriti 1875. aasta 8. märtsil (vkj) Kuramaa rüütelkonna matriklisse. Lisaks sellele võeti suguvõsa Jekaterinoslavi kubermangu aadlisuguvõsaraamatusse.

Suguvõsa liikmeid
pisi|175px|Gregor von Helmersen (1803–1885)
pisi|175px|Wilhelm von Helmersen (1873–1937). Kunstnik ja illustraator, Jevgeni Onegini illustratsioonide autor
Helmes
Paul Helmes (suri 1634), Riia raehärra, maafoogt, kaupmees
Mauritz Helmes (1599−1657), Riia raehärra, kaupmees

Helmersen
Paul Helmes, aadeldatult Paul von Helmersen (1603–1657), Tartu õuekohtu ja Liivimaa konsistooriumi assessor, kuninglik sekretär, Tõstamaa, Grundzāle, Tiegaži mõisnik, Aumeisteri mõisarentnik 
Johann von Helmersen (1651. aastani Helmes; sündis 1622 – suri enne 1673) oli Rootsi riigiametnik ning mõisnik Liivimaal. Paul (1603–1657) ja Johann Helmes aadeldati ja said 1651. aastal perekonnanime "von Helmersen"
Claudius Gotthard von Helmersen (1668−1753), ooberstleitnant, Liivimaa maanõunik, mõisaomanik
Benedict Andreas von Helmersen (1720–1800), Venemaa keisririigi sõjaväelane (alampolkovnik), tõeline riiginõunik, Liivimaa maanõunik, mõisaomanikTranséhe-Roseneck, Astaf von, Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 1, 1: Livland, Görlitz, 1929,  
Claudius Magnus von Helmersen (1721–1802), Venemaa keisririigi sõjaväelane (kapten), tõeline riiginõunik, Liivimaa maanõunik, mõisaomanik
Karl Christer Dietrich von Helmersen (1772−1840), Venemaa keisririigi sõjaväelane (major), Krimulda, Englārte mõisnik
Otto Friedrich von Helmersen (1728−1785), Venemaa keisririigi sõjaväelane (polkovnik), Saaremaa asehaldur, mõisaomanik
Peter Bernhard von Helmersen (1775−1860), riiginõunik, Keiserliku teatri saksa trupi direktor, mõisavaldaja
Alexander Peter von Helmersen (1797−1850), Venemaa keisririigi sõjaväelane (kindralleitnant), Bresti kadetikorpuse esimene direktor
Reinhold Johann Magnus von Helmersen (1801−1857), kreisisaadik, ajaloolaneReinhold von Helmersen, Geschihte des Lvlåndischen Adelsrechts bis zum Jahre 1561., Dorpat, bei C. A. Kluge, Leipzig, bei E. F. Kõhler, 1836., Lõhavere, Laugu, Nurme, Roobaka mõisnikEssen, Nicolai von: Genealogisches Handbuch der Oeselschen Ritterschaft, Tartu 1935, 
Paul von Helmersen (1801−1894), salanõunik, pedagoog, korporatsioon Livonia asutajaliige
Gregor von Helmersen (1803–1885), Venemaa keisririigi sõjaväelane (kindralleitnant), mineraloogia audoktor, mäekorpuse direktor, Peterburi TA tegevliige, nimekas geoloog
Theodor Christian von Helmersen (1806−1896), Karula mõisnik, sillakohtunik
Wilhelm Peter Gerhard Hermann von Helmersen (1840 − pärast 1914), Venemaa keisririigi sõjaväelane (kindralleitnant), sõjaväekohtunik
Georg Karl von Helmersen (1840−1902), Venemaa keisririigi sõjaväelane (porutšik), kihelkonnakohtunik, mõisaomanik
Nikolai Alexander von Helmersen (1842−1908), Venemaa keisririigi sõjaväelane (kindralleitnant)
Alexander Ludwig (Louis) von Helmersen (1843−1904), tõeline riiginõunik, Balti Raudteeseltsi direktor
Viktor Karl Paul von Helmersen (1843−1910), Liivimaa maanõunik, Liivimaa rüütelkonnamõisate direktor, Karula mõisa omanik, Pärnu-Viljandi Põllumajandusseltsi juhtivtegelane ja Viljandi Eesti Põllumeeste Seltsi president 1895–1898Tiit Rosenberg, Baltisaksa põllumeesteseltside võrgustiku kujunemisest, Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2013, lk 43
Mihhail Venediktovitš Helmersen (suri pärast 1916), tõeline riiginõunik
Wilhelm Paul Christian Nikolai von Helmersen (1873−lasti maha 1937), kolleegiumiassessor, kammerjunkur, kunstnik, illustraator, Puškini Jevgeni Onegini illustratsioonide autor
Harald Otto Peter von Helmersen (1882–1953), filosoofia- ja õigusteaduse doktor, kirjanik
Erwin Joseph August von Helmersen (1914−hukati 1949), meditsiinidoktor, SS-Hauptsturmführer, Auschwitz-Birkenau koonduslaagri arst

Helmerseni suguvõsa mõisavaldused
pisi|Tõstamaa mõis. Helmersenide valduses ligi kaks sajandit
pisi|Sāviena mõis
pisi|Väikemõisa mõis
Eestimaa:
Hardu (Hardo) (1787−1791, pandivaldus), Kukevere (Kuckofer) (1841−? pandi-, ?−1852 pärusvaldus), Kõrvetaguse (Körwentack) (1800−1803, pandivaldus), Lümandu (Limmat) (1765−1779), Oidrema (Oidenorm) (1757−1765), Päinurme (Assik) (1821−1832)
Hersoni kubermang:
Sotnitskoje (XIX sajandil)
Kuramaa:
Ezere (Essern) (1871−1878), Vecsīķele (Sickeln) (XIX sajandil)
Liivimaa eesti distrikt:
Adavere (Addafer) (XVIII sajandi algus, rendivaldus), Enge (Enge) (1750. aastatel, rendivaldus), Hurmi (Hurmi) (kuni 1810. aastateni), Kammeri (Duckershof) (1777−1807), Joosu (Waimel-Neuhof) (1759−1766), Kalli (Kallie) (1807−1819, rendivaldus), Karula (Neu-Woidoma) (1822−1856 pandi-, 1856−1919 pärusvaldus), Lõhavere (Lehowa) (1834−1836 pandi-, 1836−1902 pärusvaldus), Piigandi (Alt-Pigant) (1764−u 1768, pandivaldus), Piigaste (Alt-Pigast) (1804−1806, pandivaldus), Põlgaste (Pölks) (1794−1805), Pärsti (Neu-Perst) (kuni 1803), Reegoldi (Weibstfer) (u 1839−1850, rendivaldus), Tarvastu (Schloß Tarwast) (kuni 1819, pandivaldus), Toolamaa (Tolama) (1845−1846, pandivaldus), Tuhalaane (Tuhhalane) (1800. aastatel, rendivaldus), Tõstamaa (Testama) (XVII sajand−1831), Vana-Pärsti (Alt-Perst) (kuni 1803), Vana-Võidu (Alt-Woidoma) (kuni 1822), Vastse-Prangli (Neu-Wrangelshof) (1790. aastatel, rendivaldus), Võru (Werrohof) (1749−1771), Väikemõisa (Kleinhof) (1904−1919, jäänukmõis 1919−1939), Ängi (Enge) (kuni 1824, pandivaldus)
Liivimaa läti distrikt:
Aburdi (Lüggen) (1843−1920), Akenstaka (Klingenberg) (kuni 1742), Aumeisteri (Serbigal) (1650−XVII sajandi lõpp), Briņķi (Brinkenhof) (alates 1649; liideti Tiegaži mõisaga), Budenbroka (Schujenpahlen) (1846−1856 pandi-, 1856−1860 pärusvaldus), Englārte (Engelhardtshof) (1664−1726 pandi-, 1726−1817 pärusvaldus), Grundzāle (Grundsahl) (1652−1669), Krimulda (Schloß Kremon) (1664−1726 pandi-, 1726−1817 pärusvaldus), Pastamuiža (Klauenstein), Plānupe (Planup) (1786−1802), Prauliena (Praulen) (1888−1907), Sāviena (Sawensee) (1660−1759 ja u 1767−1920), Skujene (Schloß Schujen) (1861−1920, a-st 1881 fideikomiss), Tiegaži (Tegasch) (1643 − 1720. aastad), Turaida (Schloß Treyden) (1780. aastatel, pandivaldus), Vaidava (Waidau) (1863−1875), Vana-Laitsna (Alt-Laitzen) (1720. aastatel, pandi- ja rendivaldus)
Lublini kubermang:
Krupe (XIX sajandil)
Minski kubermang:
Pogost (XIX sajandil)
Saaremaa:
Laugu (Laugo) (1846−? pandi-, ?−1919 pärusvaldus), Nurme (Nurms) (1846−? pandi-, ?−1919 pärusvaldus), Roobaka (Ropaka) (1849−? pandi-, ?−1919 pärusvaldus)

Viited

Kirjandus
Schlegel, Ernst Bernhard. Klingspor, Carl Arvid. Den med sköldebref förlänade men ej å riddarhuser introducerade Svenska adelns ättar-taflor. Stockholm: P. A. Norstedt & Söner, 1875 s. 120-121
Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel). 1. Teil. Die Ritterschaft. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980). Lk 317, 318 (tabel).
Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil: Estland. Bd I. Görlitz: Verlag E. U. Starke, 1930. s. 369-370.
Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil: Livland. Bd II. Görlitz: Verlag E. U. Starke, 1929. s. 816-834.
Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil: Oesel. Tartu: Osaühing „Ilutrükk”, 1935. s. 507-509.
Genealogisches Handbuch des Adels. Adelslexikon. Bd V. Limburg an der Lahn: C. A. Starke Verlag, 1984. Lk 104-105.
Seuberlich, Erich. Stammtafeln deutsch-baltischer Geschlechter. Band 3. 1. Lieferung. Riga: Verlag E. Bruhns, 1938. Veerg 34-38.

Välislingid
 Helmersen, BBLD - Baltisches biografisches Lexikon digital
Helmerseni suguvõsa genealoogia

Kategooria:Aadlisuguvõsad

Kategooria:Eestimaa aadlisuguvõsad
Kategooria:Eestimaa matrikliaadel
Kategooria:Kuramaa aadlisuguvõsad
Kategooria:Kuramaa matrikliaadel
Kategooria:Liivimaa aadlisuguvõsad
Kategooria:Liivimaa matrikliaadel
Kategooria:Rootsi aadlisuguvõsad
Kategooria:Rootsi introdutseerimata aadel
Kategooria:Saaremaa aadlisuguvõsad
Kategooria:Saaremaa matrikliaadel