Kärbseseen

Kärbseseen (Amanita) on kandseente perekond kärbseseeneliste sugukonnast.

Kärbseseente perekonda kuuluvate seente kübar on keskmine või suur, lihakas, tihti üldloori jäänustest ebemeline. Üld- ja rõngasloor on nahkjas või vatjasebemeline, jalg alati tupega.Niitla, T., Jeletsky, E., Korzets, V. Korilase käsiraamat, Nõiaraamat, 2004, lk 70

Kärbseseened on suvel ja sügisel metsades ja puisniitudel kasvavad mükoriisaseened. Eestist on seni leitud 17 liiki, mis jaotatakse kolme alamperekonda.

Punased kärbseseened elavad sümbioosis nii kase, kui kuuse ja männiga – neid võib leida nii kaasikutest, kuusikutest ning männikutest.

Tavaline on, et kärbseseened võivad kasvada niinimetatud nõiaringides (seeneringid).

 Liike 
 Amanita battarrae – kahevärviline kärbseseen
 Amanita caesarea – Caesari kärbseseen
 Amanita ceciliae
 Amanita citrina – kollane kärbseseen
 Amanita crocea – oranž kärbseseen, safran-kärbseseen
 Amanita eliae – beež kärbseseen
 Amanita excelsa – hall kärbseseen
 Amanita flavescens
 Amanita friabilis – lepa-kärbseseen
 Amanita fulva – kollakaspruun kärbseseen
 Amanita gemmata – nartsiss-kärbseseen
 Amanita lividopallescens – kahvatu kärbseseen
 Amanita mairei – Maire kärbseseen
 Amanita muscaria – punane kärbseseen
 Amanita olivaceogrisea – oliivhall kärbseseen
 Amanita pantherina – panter-kärbseseen
 Amanita phalloides – roheline kärbseseen
 Amanita porphyria – pruun kärbseseen
 Amanita regalis – kuning-kärbseseen
 Amanita rubescens – roosa kärbseseen
 Amanita simunlans
 Amanita spadicea
 Amanita strobiliformis – loor-kärbseseen
 Amanita submembranacea – hallikaspruun kärbseseen
 Amanita vaginata – rõngata kärbseseen
 Amanita verna – haisev kärbseseen
 Amanita virosa – valge kärbseseen

 Toksilisus 
Surmavalt mürgised on valge kärbseseen ja roheline kärbseseen. Mõlemad põhjustavad amanitiinimürgistust.

Kärbseseenemürgistust ehk mükoatropiinimürgistust, iboteenhappe-mustsimoolimürgistust või pantherina-sündroomi põhjustavad kärbseseene (Amanita) perekonna punase kärbseseene alamperekonda Amanita kuuluvate seente mürkained, mis halvavad kesknärvisüsteemi tegevuse.Kuulo Kalamees Mürkseened ja seenemürgistused V. Kärbseseenemürgistus

Need mürkained tekitavad inimesel motoorset ja psüühilist erutust, joovet, ebatavalist elevust, hallutsinatsioone jms nähte.Bresinsky, Andreas; Besl, Helmut 1985. Giftpilze. Wissenschaftliche Verlagsgesellschaft mbH, Stuttgart Kärbseseentes sisalduvad ained sarnanevad toimelt atropiiniga, mistõttu varem antigi neile koondnimetus "mükoatropiin". Hiljem selgus, et sellist mürkainet nagu mükoatropiin pole keemiliselt olemas ja mürgistust põhjustavad hoopis muud ained. Ka närvisüsteemi kahjustavale muskariinile on kärbseseentes sisalduvad atropiinitaolise toimega mürkained hoopis vastupidise toimega.Kalamees, Kuulo. 2011. Mürkseened ja seenemürgistused. II Muskariinimürgistus. – Eesti Loodus 62 (6/7): 44–45

pisi|Kärbseseen looduses

Kärbseseenemürgistust põhjustavad Euroopas viis kärbseseeneliiki:Knudsen, Henning; Vesterholt, Jan (eds.) 2008. Funga Nordica. Nordsvamp. Copenhagen.
 punane kärbseseen (Amanita muscaria),
 kuning-kärbseseen (Amanita regalis),
 panter-kärbseseen (Amanita pantherina),
 nartsiss-kärbseseen (Amanita gemmata) ja
 beež kärbseseen (Amanita eliae)

 Kasutamine 
Punast kärbseseent on kasutanud läbi aastatuhandete šamaanid üle maailma oma rituaalides, et viia ennast transsi ja küsida seenelt nõu ja juhatust ning samuti ravi eesmärgil.

Mõnes kultuuris on kasutatud kärbseseeni ravimina ja peetud pühadeks seenteks, tõenäoliselt kasutati punast ja panterkärbseseent leotistes ja salvides, ning seespidiselt ka näiteks parasiitidest jagusaamiseks.

Eestis on punase kärbseseene mõju ja ravitoimete uurimisega tegelenud näiteks põllumajandusteadlane Aleksander Heintalu.

Seene kasvupiirkondades on valmistatud kärbseseene põhjal, piima, seene (ja magusainega) leotist, mis toimib putukamürgina.

 Viited 

 Välislingid