Eduard Liibus

Eduard-Ervin Liibus  VR II/3 (13. jaanuar 1893 Palu talu, Abja vald (Halliste kihelkond), Pärnumaa – 20. detsember 1941 Ussollagi vangilaager, Permi oblast) oli Eesti sõjaväelane (kolonel, 1938).

Ta õppis 1914. aastal Peterburi ülikooli ja 1920–1925 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas ning 1925–1927 (lõpetas) Kõrgemas Sõjakoolis, Korporatsioon Vironia vilistlane.

Eesti Vabadussõjas, 1918. jaanuarist märtsini oli 2. jalaväepolgu II pataljoni ülem, alates 23. novembrist 1918. 2. jalaväepolgu 5. roodu ülem, detsembrist 1919 II pataljoni ülem, novembrist 1919 2. jalaväepolgu polguülema abi.

Ta oli Sõjaringkonnakohtu liige, 2. ja 7. jalaväerügemendi ohvitseride kogu esimees, 2. jalaväerügemendi kohtu eesistuja, hiljem Valga Sõjaväeringkonna ülem.

Tunnustus
18. veebruaril 1925 sai Eduard-Ervin Liibus II liigi 3. järgu Vabadusristi.

Välislingid
Eesti ohvitserid 1918-1940

Kategooria:Eesti kolonelid
Kategooria:Eesti sõjaväeringkondade ülemad
Kategooria:Kuperjanovi Jalaväepataljoni ülemad
Kategooria:2. Üksiku Jalaväepataljoni koosseis
Kategooria:Vabadusristi II liigi 3. järgu kavalerid
Kategooria:Vabadussõja veteranid
Kategooria:Korporatsioon Vironia liikmed
Kategooria:Eesti represseeritud isikud
Kategooria:Sündinud 1893
Kategooria:Surnud 1941