Aleksandr Pjatigorski

Aleksandr Moissejevitš Pjatigorski (vene Александр Моисеевич Пятигорский; 30. jaanuar 1929 Moskva – 25. oktoober 2009 London) oli vene orientalist, filoloog, filosoof, semiootik ja kirjanik, india filosoofia eriteadlane. Елена Пенская — Умер Пятигорский.

Ta oli Tartu-Moskva semiootikakoolkonna liige ja Eesti Akadeemilise Orientaalseltsi auliige.

Elukäik
Ta sündis Moskvas, kus tema isa oli suures relvatehases peainsener. Teise maailmasõja ajal oli ta Nižni Tagilis ja töötas relvatehases. 1951. aastal lõpetas ta Moskva Riikliku Ülikooli filosoofiateaduskonna ja asus Stalingradis tööle ajalooõpetajana.

1956. aastal asus ta tööle NSVL TA Orientalistikainstituudis, kus aastal 1957 sai tema ülemuseks äsja NSV Liitu naasnud Juri Roerich, kelle alluvuses Pjatigorski töötas Roerichi surmani aastal 1960. Aastal 1960 ilmus Pjatigorski esimene raamat, Pjatigorski ja S. Rudini "Tamili-vene sõnaraamat". 1962. aastal kaitses ta kandidaadikraadi teemal "Keskaja tamili kirjanduse ajaloost". Samal aastal ilmus Pjatigorski raamat "Materjalid india filosoofia ajaloost". Aastast 1963 osales ta Juri Lotmani kutsel Tartu ülikoolis semiootika konverentsidel.

1969. aastal soovis ta tööle asuda Tartu Riikliku Ülikooli psühholoogiakateedris, ent tolleaegsel kateedrijuhatajal polnud julgust teda tööle võtta.Vikerkaar 1990, nr 11, lk 72

Pjatigorski emigreerus NSV Liidust 1974. aastal ja asus elama Suurbritanniasse. Ta oli Londoni ülikooli Lõuna-Aasia ajaloo professor.

Ta on avaldanud raamatuid budistlikust filosoofiast, fenomenoloogiast, mütoloogiast ja vabamüürlusest.

1992. aastal mängis ta Otar Iosseliani filmis "Liblikajaht" maharadžat.

Eestis ilmunud teosed
Mitu tema venekeelset artiklit on ilmunud aastatel 1965–1973 TRÜ Toimetiste sarjas (semiootika ja orientalistika).

Eesti keeles on autori nõusolekul avaldatud ajakirjas Vikerkaar (1990, nr 11, lk 71–72) ühe tema algselt ajakirjas Вопросы Философии 1990/5 ilmunud intervjuu lühendatud tõlge pealkirjaga "Psühhoanalüüs ja marksism" (tõlkinud ja järelmärkuse kirjutanud Andres Herkel).

Koostööartikkel "Kultuurisemiootika teesid" on eestikeelses variandis ilmunud Tartu Semiootikaraamatukogu esimeses köites.

Tunnustus
 2000 Andrei Belõi preemia romaani "Вспомнишь странного человека" ('meenutad imelikku inimest') eest.

Isiklikku
Ta oli neli korda abielus ja tal sündis viis last. 

Viited

Välislingid
 Irina Avramets, Silvi Salupere. Aleksandr Pjatigorski nekroloog Tartu Ülikooli semiootika osakonna lehel

Kategooria:Vene filosoofid
Kategooria:Vene semiootikud
Kategooria:Venemaa orientalistid
Kategooria:Vene filoloogid
Kategooria:Vene kirjanikud
Kategooria:Moskva ülikooli vilistlased
Kategooria:Sündinud 1929
Kategooria:Surnud 2009