Tuukanlased

Tuukanlased (Ramphastidae) ehk tuukanid  on lindude sugukond rähniliste seltsist. Vahel nimetatakse neid piprasööjalasteks. Vananenud nimetus on tukaanlased.

Tuukanlased on rähniliste seltsi kõige suuremad linnud, kuni rongasuurused.

Sugukonda kuulub viis perekonda (Aulacorhynchus, Selenidera, Andigena, Pteroglossus, Ramphastos) umbes 42–51 liigiga sõltuvalt süstemaatikast.

Levik
Tuukanlased elavad Kesk- ja Lõuna-Ameerikas ning Kariibi mere saartel umbes tosinaliikmelises grupis. Pärismaalased kodustavad tuukaneid.

Kehaehitus
Neil on hiigelsuur iseloomulik nokk. See on eredat värvi ja ebaloomulikult suur. Noka pikkus on peaaegu võrdne kere pikkusega. Noka suurus ei valmista linnule siiski ebamugavusi, sest see on väga kerge temas olevate õhuga täidetud kambrite ja õõnte tõttu. Nokk on tipust allapoole kooldunud ja saaghambulise servaga. Eriti suured saaghambad on noka otsas. Keel on pikk, narmalise eesosa ja servadega.

Tuukanlaste sulestik on kontrastselt värvunud. Sulestik on põhiliselt must, kuid enamjaolt leidub sellel eredaid laike. Isegi jalad ja silmad on neil eredalt värvunud. Mõni tuukanlane ei jää kirevuselt alla ka papagoidele. Nahk noka ja silma ümbruses on sulgedeta ning sama eredat värvi kui nokkki. Sellegipoolest on tuukanlased metsas vähemärgatavad. Kui nad istuvad rahulikult puuvõras, võib neid sama hästi pidada liblikaks või küpseks puuviljaks. Väikesed rohelised tuukanlased jäävad hoopis märkamatuks."Loomade elu" 6. kd., lk. 325

Eluviis
pisi|Tokotuukan joomas
Tuukanlased on lärmakad ja löövad kaasa troopikametsas valitsevas kakofoonias. 

Toitumine
Nad toituvad marjadest, teradest, putukatest ja ämblikest.

Paljunemine
Pulmamängu ajal nopivad ja ulatavad emas- ja isaslind teineteisele oma nokast marju. Paar jääb kokku paljudeks aastateks.

Hoolimata suurest nokast ei saa tuukanid endale ise puutüve sisse õõnsust uuristada. Paljud pesitsevad teiste lindude, peamiselt rähnide uuristatud puuõõntes. Kui õõnsus on neist endist väiksem, siis poevad nad sinna, painutades saba kahekorra selja peale. Kõige suuremad tuukanid teevad pesa looduslikesse koobastesse.

Kord aastas muneb emaslind puutüves olevasse pessa 2–4 valget muna. Mune hauvad mõlemad linnud ja pojad kooruvad 15 päeva pärast. Linnupojad lahkuvad pesast kaheksa nädala vanustena.

Liike
 Andigena cucullata täppnokk-mägituukan 
 pisi|Tume-mägituukan Colombias 2023. aastalAndigena hypoglauca tume-mägituukan  
 Andigena laminirostris kilbis-mägituukan  
 Andigena nigrirostris hele-mägituukan  
 Aulacorhynchus coeruleicinctis, Aulacorhynchus coeruleicinctus valgesilm-rohetuukan  
 Aulacorhynchus derbianus nõlva-rohetuukan 
 Aulacorhynchus haematopygus punanokk-rohetuukan 
 Aulacorhynchus huallagae peruu rohetuukan 
 Aulacorhynchus prasinus smaragdtuukan 
 Aulacorhynchus sulcatus vagunokk-rohetuukan 
 Baillonius bailloni, Andigena bailloni safrantuukan
 Ramphastos ambiguus kilatuukan 
 Ramphastos ambiguus swainsonii, Ramphastos swainsonii, Ramphastos tocard, Ramphastos tocardus ruskenokk-kilatuukan 
 Ramphastos dicolorus brasiilia tuukan 
 Ramphastos sulfuratus vääveltuukan 
 Ramphastos toco tokotuukan  
 Ramphastos tucanus manisktuukan  
 Ramphastos tucanus cuvieri, Ramphastos cuvieri lääne-manisktuukan 
 Ramphastos vitellinus mustnokk-tuukan 
 Selenidera culik pipratuukan 
 Selenidera gouldii, Selenidera maculirostris gouldii laiknokk-tuukan 
 Selenidera maculirostris vöötnokk-tuukan

 Pilte 

 Viited 


Välislingid

 "Teadlased: tuukani nokk on nagu konditsioneer" Postimees, 24. juuli 2009

Kategooria:Rähnilised