Apekalnsi kihelkond

Apekalnsi kihelkond ehk Oppe kihelkondEesti Keele Instituudi kohanimeandmebaas (KNAB), Eesti Keele Instituut, vaadatud 19.06.2014 (saksa keeles Kirchspiel Oppekaln, läti keeles Apekalna draudzes novads, vene keeles приход Оппекальн) oli haldusüksus Liivimaal Võnnu, Võnnu-Valga ja Valga kreisis.

 Ajalugu 
pisi|Apekalnsi kihelkond Ludwig August Mellini "Liivimaa atlases" (1793)

Aastal 1701 hakkas  praeguse kiriku juures tegutsema kihelkonnakool.Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 378. Kihelkond eraldati Aluliina kihelkonnast aastal 1732.Materialen zur Kirchengechichte, E. H. von Busch lk. 549 Selle keskuseks oli Apekalnsi kirik (ehitati aastatel 1774−1779), mis on Läti kõige kõrgemal üle merepinna asuv kirik.Opekalnsi Evangeelne Luterlik Kirik 

Eduard Heinrich von Buschi andmetel oli kihelkonnas üks kihelkonnakool, kus oli 54 õpilast, viies vallakoolis oli 177 õpilast.Materialien zur Geschichte und Statistik des Kirchen- und Schulwesens der evang.-Luther Gemeinden in Rußland : Ges. u. hrsg. von E.H. Busch. Mit 2 Kart. in Farbendruck, E.H Busch lk 549.

Vabadussõja lõpul olid kihelkonna alad Eesti-Läti piiri korraldamisel Valga-Valka kõrval teiseks vaidlusaluseks kohaks. Võrumaa Rõuge kihelkonna piiril asunud Vana-Laitsna vald jagati kahe riigi vahel: 1/3 jäi Eestile, 2/3 Läti riigile.

Nüüdisajal kuuluvad endise kihelkonna alad peamiselt Läti Smiltene ja Alūksne piirkonda. Apekalnsis puudub oma kogudus; kihelkonna kogudus lagunes nõukogude ajal.http://www.zudusilatvija.lv/objects/object/1113/ Kihelkonna aladel tegutseb tänapäeval kogudus Hopas, samuti on taas loodud kogudus kiriku juurde Jaunlaicene valda, mis kannab aga tänapäeval Opekalnsi koguduse nime.

 Apekalnsi kihelkonna mõisad 
 Apekalnsi (Oppekaln Pastorat) kirikumõis
 Hopa ehk Ape (Hoppenhof) rüütlimõis
 Karva (Korwenhof) rüütlimõis
 Korneti (Schreibershof) rüütlimõis
 Lūši (Luxenhof) rüütlimõis, hiljem Vastse-Laitsna kõrvalmõis, fideikomiss
 Māriņkalnsi (Marienstein) rüütlimõis
 Repjekalnsi (Reppekaln) rüütlimõis, hiljem Vastse-Laitsna kõrvalmõis, fideikomiss
 Romeškalnsi, ka Auguli (Romeskaln) rüütlimõis
 Vana-Laitsna ehk Veclaicene (Alt-Laitzen) rüütlimõis
 Vastse-Laitsna ehk Jaunlaicene (Neu-Laitzen) rüütlimõis, fideikomiss
 Väike-Laitsna ehk Mazlaicene (Klein-Laitzen) riigimõis

Mellini atlases on selle kihelkonna territooriumil veel märgitud taoline mõis nagu Bolschak, ent see mõis puudub nii August Wilhelm Hupeli mõisanimistus, Eckardti tabelis kui ka veidi hilisemas postiaadresside raamatus.Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 279.

 Viited 

 Kirjandus 
 Bienenstamm, Herbord Carl Friedrich von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826. Lk 278-9 .
 Büsching, Anton Friedrich. Magazin für die neue Historie und Geographie: IX. Land-rolle des Herzogthums Liefland vom Jahr 1765. Halle: Johann Jacob Curt, 1773. Lk 381 .
 Hagemeister, Heinrich von. Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen, 1836. Lk 261-5 .
 Hupel, August Wilhelm. Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland. Dritter und letzter Band. Riga: zu finden bey Johann Friedrich Hartknoch, 1782. Lk 213-5 .
 Richter, Adolf. Baltische Verkehrs- und Adressbücher. Bd I. Livland. Riga, 1909.
 Tiesenhausen, C. J. H. von. Erste Fortsetzung von des Herrn Hofraths von Hagemeister Materialien zur Gütergeschichte Livlands. Riga: N. Kymmel, 1843. Lk 81-2 .

 Välislingid 
 Ansicht der Gegend um die Oppekalnsche Kirche aus der Hausthüre des Wohnhauses zu Neu Laitzen – Johann Wilhelm Krause joonistus 20. mai 1796

Kategooria:Läti kihelkonnad