Heino Hankewitz

Heino Hankewitz (sündinud 20. jaanuaril 1954 Viru-Nigulas Lääne-Virumaal) on Eesti endine riigiametnik.

Haridus
Hankewitz lõpetas 1972. aastal Aseri Keskkooli ning 1986. aastal Tallinna Pedagoogikaülikooli eesti keele ja kirjanduse õpetaja erialal. 

2002. aastal omandas ta Berliinis sotsiaalmänedžeri kutse.

Töö
Hankewitz on töötanud muu hulgas Aseri Keskkoolis pedagoogina ja ajalehe Säde toimetuses ajakirjanikuna. 

Aastatel 1989–1995 töötas ta sotsiaalministeeriumis nõuniku, osakonnajuhataja asetäitja ja osakonnajuhatajana. 1997–1999 oli ta sotsiaalministeeriumi vanuripoliitika komisjoni (praegu eakate komisjon) esimees. Ta on algatanud ja juhtinud mitmeid sotsiaalprojekte.

Ta on Tallinnas tegutseva MTÜ Vanurite Eneseabi- ja Nõustamisühing (VENÜ) üks asutajaid ja alates 1995. aastast juhatuse esimees. Aastatel 2006–2014 töötas ta Saksamaal Berliinis sotsiaal- ja heategevusorganisatsioonis Volkssolidarität. Aastaid on ta esindanud Eestit Euroopa Vanema Põlvkonna Liidu (EURAG) Peanõukogus. 

Teoseid
2003 – "Eaka vabatahtliku käsiraamat". Tallinn: Ilo 2003.
2006 – "Päike peopesal". Tallinn: Ilo 2006.
2015 – "Väärika vananemise sepikoda". Tallinn: Vanurite Eneseabi- ja Nõustamisühing 2015.
2020 – "Meie elurõõmu ja tervise varakamber". Tallinn: Vanurite Eneseabi- ja Nõustamisühing 2020.

Tunnustus
2004 – Eesti Punase Risti III klassi teenetemärk
2005 – Tallinna teenetemärk

Isiklikku
Heino Hankewitz on teist korda abielus. Esimesest abielust on tal pojad Sten ja Gert.

Viited

Kategooria:Eesti riigiametnikud
Kategooria:Saksamaa inimesed
Kategooria:Eestlased Saksamaal
Kategooria:Tallinna Ülikooli vilistlased
Kategooria:Eesti Punase Risti III klassi teenetemärgi kavalerid
Kategooria:Sündinud 1954