Henno Uus

Henno Uus  (15. aprill 1931 Võru – 10. jaanuar 2014 Connecticut) oli eesti päritolu Ameerika Ühendriikide sõjaväelane, major.

Pärit sõjaväelaste perekonnast, ta isa Robert Uus teenis tollal nooremleitnandina Võrus 8. Üksikus Jalaväepataljonis, hiljem tõusis sõjaväes kapteniks ja sai Saksa sõjaväes hauptsturmführeri auastme.

1934. aastal asus Uute pere Petserisse, kuna isa suunati sealsesse gümnaasiumi riigikaitse õpetajaks. Seetõttu õppis noor Uus oma esimesed 4 kooliaastat Petseri linna 2. algkoolis.

1944. aasta augustis lahkus Henno koos ema Lydiaga transpordilaeval RO 22 Saksamaale; isa jäi Omakaitse Pärnu lahingupataljoni ülema kolonelleitnant Elmar Saali adjutandina Eestisse rinnet pidama. Järgnevalt elati pikemaid aegu Göttingeni laagris, kus Uus õppis 2 aastat sealses Eesti algkoolis; ning Oldenburgi laagris, kus ta õppis 3 aastat Eesti gümnaasiumis.

1949. aasta novembris sõitis Uus üle ookeani USA-sse. Õppis järgnevalt Wyomingi ülikoolis, kust sai bakalaureuse kraadi ja inseneri kutse; seejärel aga Lõuna-California ülikoolis, mille lõpetas magistrina majanduse alal.

1955. aasta septembris tegi senine tsivilist Uus oma elus täispöörde astudes vabatahtlikuna USA lennuväkke. Uus õpetati välja lendur-vaatlejaks ja navigaatoriks ning ülendati 1956. aasta detsembris nooremleitnandiks. Pärast väljaõpet teenis Uus transpordiüksuses, kus lendas 4-mootorilisel transpordilennukil Douglas C-124C Globemaster II.

1961. aastal anti Uuele radari- ja õhutõrje alast koolitust ning 1962. aastast teenis ta Bostoni õhutõrjesektoris.

1964. aastal koolitati Uus välja kontinentidevaheliste rakettide Minuteman III asjatundjaks ning ta teenistuskohaks sai Warren Strategic Missle Wing Wyomingi osariigis. Warreni raketiväeosal oli 200 raketti üle kogu osariigi maa-alustes šahtides, neist 10 oli Uusi ja ta paarimehe vastutusel. Uusi ametinimetus oli tollal missle combat crew commander (rakettide lahingumeeskonna ülem) ja selle ameti peal ülendati ta 1966. aastal majoriks.

1970. aastal saadeti major Uus Vietnami sõtta, kus ta lendas kahemootorilisel elektroonilise luure lennukil Douglas EC-47Q Dakota, baseerudes Pleiku ja Da Nangi lennuväljadel.

1971. aastal kutsuti Uus tagasi USAsse, kust temast sai Space and Missile Systems Organisation’i (Kosmose- ja Raketisüsteemide Ettevõte) insener Nortoni õhujõudude baasis Californias. Uue ülesanne oli seal Minuteman-rakettide kolme astme omavahelise sobivuse kontroll ja rakettide laialijagamine baasidesse.

Aastast 1974 lendas Uus navigaatorina neljamootorilisel tanklennukil Boeing KC-135 R Stratotanker, baseerudes Griffissi lennuväebaasis New Yorgi osariigis. 1977. aasta jaanuaris aga läks tollal 45-aastane Uus erru. 21-aastaselt sõjameheteelt kogunes ta rinnale hulk au- ja mälestusmärke, millistest ta väärtuslikemaks peab Distinguished Flying Crossi (võiks tõlkida kui Lennuväe Teeneterist), kolme Air Medal’it ja Presidential Unit Citation’i. 2001. aastal lisandus neile militaarautasudele ka kodumaine Valgetähe IV klassi teenetemärk.

Eestlastest sõjaväelendurite hulgas on Uue 6500 lennutundi kindlasti kõva sõna; olgu öeldud, et otseseid lahingutunde oli talle kogunenud 600 tundi.

Sõjamehetee kõrval oli Uue teine kutsumus läbi aastakümnete olnud aktiivne tegevus Eesti organisatsioonides. Ta kuulus Eesti Võitlejate Ühingusse Connecticutis, milles 1977. aastast kuni surmani oli aseesimees, Eesti Ohvitseride Kogus USAs oli ta 2000. aastast esimees; Ülemaailmses Eesti Kesknõukogus oli ta aseesimees ja Eesti Vabadusvõitlejate Keskuses juhatuse liige.Mati Õun. Eesti ohvitserid ja sõjandustegelased III

 Viited 

Kategooria:Ameerika Ühendriikide sõjaväelased
Kategooria:Eestlased Ameerika Ühendriikides
Kategooria:Valgetähe IV klassi teenetemärgi kavalerid
Kategooria:Sündinud 1931
Kategooria:Surnud 2014