Abeelia

pisi|Hiina abeelia
Abeelia (Abelia R. Br.) on taimede perekond, mis arvatakse kuslapuuliste või harakkuljuseliste sugukonda.

Sellesse perekonda on arvatud umbes 30 liiki ja hübriidi.

Molekulaarfülogeneetilised uuringud on näidanud, et abeeliad ei moodusta fülogeneetilist rühma. Aastal 2013 tegi Maarten Christenhusz ettepaneku viia abeelia (välja arvatud sabeelia sektsioon) ja veel mõne perekonna liigid üle harakkuljuse perekondaMaarten Christenhusz. Twins are not alone: a recircumscription of Linnaea (Caprifoliaceae). – Phytotaxa, 2013, 125 (1), lk 25–32. Resümee. Resümee.. 

Taksonoomia ja süstemaatiline kuuluvus
Perekonna esmakirjeldaja on Robert Brown (1818). Perekond on nime saanud hiina abeelia avastaja Clarke Abeli järgi.  

Traditsiooniliselt on abeelia arvatud kuslapuuliste sugukonda. APG II süsteem arvab  abeelia koos harakkuljuse, kolkvitsia, kilpõie ja sabeeliaga harakkuljuseliste sugukonda.

Perekonna sabeelia liigid arvatakse mõnikord abeelia perekonda.

Levila
Abeeliad kasvavad pärismaistena Ida-Aasias Jaapanist Himaalajani ning Põhja-Ameerika lõunaosas (Mehhikos).

Kirjeldus
Abeeliad on aeglaselt kasvavad 1–6 m (tavaliselt 1,5–2,5 m) kõrgused põõsad. Soojema kliima liigid on igihaljad, külmema kliima liigid heitlehised. Lehed asetsevad vastakult või kolmeleheliste männastena. Lehed on munajad terava tipuga, läikivad, tavaliselt tumerohelised, 1 või 1,5 cm kuni 8 cm pikkused, tavaliselt lihakad. Heitlehistel liikidel värvuvad lehed sügisel pronksivärvi lillakaks kuni punaseks.

Õied asetsevad 1–8 kaupa lühikese ebasarikana ülemises lehekaenlas või varre tipus. Õied on tavaliselt väikesed (kõige suuremate, umbes 5 cm läbimõõduga õitega on Abelia floribunda,  rippuvad, valged kuni roosad (mõnikord lillakad või punased), kellukjad (lehterjad või torujad), viietise krooni ja punase viietise tupega, 1–5 cm pikkused, tavalised lõhnavad õied. Mõnel liigil jäävad tupplehed pärast kroonlehtede langemist alles. 
Sigimik on kolme pesaga. Õies on neli tolmukat. Õitsemisperiood on pikk, kestes hiliskevadest sügiseni (juunist septembri või oktoobrini).

Vili on nahkja kestaga pähklike

Ökoloogia
Abeeliad on mõne liblikalise vastsete toidutaimed. Need on:
Acleris askoldana (Abelia spathulata)
Agrapha albostriata (suureõieline abeelia)
Biston robustus (Abelia spathulata)
Eumeta minuscula (suureõieline abeelia)
Hemaris thysbe
Heterolocha stulta (Abelia spathulata)
Microleon longipalpis (suureõieline abeelia)
Odontopera arida (suureõieline abeelia)
Phthonosema invenustaria (Abelia serrata)
Synegia hadassa (Abelia spathulata)
Wilemania nitobei (Abelia spathulata)

Aiandus
Abeeliaid hinnatakse elegantse välimuse ja pika õitsemisperioodi tõttu. Teatud abeelialiigid on populaarsed dekoratiivsed aiapõõsad. Kõige levinum on suureõieline abeelia.

On olemas nii külmakartlikke liike, mis ei talu miinuskraade, kui ka küllaltki külmakindlaid liike. Eestis kasvatatakse avamaal ainult külmakindlamaid liike. Abeeliad eelistavad päikest või poolvarju. Suvel on vajavad ohtrat kastmist. Et abeeliad taluvad pügamist hästi, saab neid kasutada elavtarana. Abeeliaid paljundatakse vegetatiivselt.

Liigid ja hübriidid
Abeelia perekonda kuulub vähemalt 30 liiki ja palju hübriide.

Liike
Abelia aitchinsonii 
Abelia biflora – kaheõieline abeelia (Hiina)
Abelia buddleioides (Hiina)
Abelia chinensis – hiina abeelia (Hiina)
Abelia coreana – korea abeelia
Abelia coriacea (Mehhiko)
Abelia corymbosa (Sise-Aasia)
Abelia curviflora (Jaapan)
Abelia dielsii (Hiina)
Abelia engleriana (Sichuan)
Abelia fargesii (Jaapan)
Abelia floribunda (Mehhiko)
Abelia forrestii (Hiina)
Abelia integrifolia (Jaapan)Abelia ionostachya (Jaapan)
Abelia macrotera (Hiina)
Abelia mexicana (Mehhiko)
Abelia mosanensis – musani abeelia (Korea)
Abelia occidentalis (Mehhiko)
Abelia parvifolia (Hiina)
Abelia serrata (Jaapan)
Abelia spathulata (Jaapan)
Abelia speciosa (Mehhiko)
Abelia tomentosa (Jaapan)
Abelia taihyonii (Korea)
Abelia triflora – kolmeõieline abeelia (Himaalaja)
Abelia umbellata (Sichuan)
Abelia uniflora

Hübriide
Abelia ×grandiflora (Abelia chinensis × Abelia uniflora) – suureõieline abeelia
Abelia ×rupestris

Viited

Kirjandus
Robert Brown. Abelia. – A. Clarke (toim). Narrative of a journey in the interior of China and of a voyage to and from that country in the years 1816 and 1817, Longman, Hurst, Rees, Orme & Brown: London 1818, lk 376–378.
P. Graebner. Die Gattung Linnaea (einschliesslich Abelia). – Botanische Jahrbücher für Systematik, Pflanzengeschichte und Pflanzengeographie, 1900, 29, lk 120–145.
V. F. Golubkova. Generis Abeliae R. Br. species nova. – Botanicheskie Materialy Gerbariia Botanicheskogo Instituta imeni V. L. Komarova Akademii Nauk SSSR, 1955, 17, lk 394–398.
V. F. Golubkova. De speciebus nonnullis generis Abelia R. Br. (Caprifoliaceae Juss.). – Novitates Systematicae Plantarum Vascularium (Novosti Sistematiki Vysshchikh Rastenii), 1973, 10, lk 241–248.
Backlund, A.; Pyck N. 1998. Diervillaceae and Linnaeaceae. Two new families of Caprifolioids. – Taxon 47 (3): 657–661.
Barnes, P. 2001. Looking at Abelias. – New Plantsman 8(2): 78–92.
M.-T. An, G.-Q. Gou. Abelia lipoensis, a new species of the genus Abelia from Guizhou, China. – Bulletin of Botanical Research (North-Eastern Forestry University), 2009, 29, lk 129–130.
Bart Jacobs, Nancy Pyck, Erik Smets. Phylogeny of the Linnaea clade: are Abelia and Zabelia closely related? – Molecular Phylogenetics and Evolution, 2010, 57, lk 741–752. Resümee.
S. Landrein. Abelia and its relatives. – The Plantsman (New Series), 2010, 9: 40–47.
Maarten Christenhusz. Twins are not alone: a recircumscription of Linnaea (Caprifoliaceae). – Phytotaxa, 2013, 125 (1), lk 25–32. Resümee. Resümee.

Välislingid
Sissekanne GRIN-i saidil
Sissekanne saidil newplants.tripod.com
Foto: Abelia mexicana

Artikli kirjutamisel on kasutatud ingliskeelse vikipeedia artiklit :en:Abelia seisuga 10.5.2022 ja ingliskeelse vikipeedia lehekülge :en:List of Lepidoptera that feed on Abelia ning prantsus- ja venekeelset vikipeediat seisuga 14.3.2009.

Kategooria:kuslapuulised