Pierre Teilhard de Chardin

Pierre Teilhard de Chardin (1. mai 1881 Orcines, Prantsusmaa – 10. aprill 1955 New York) oli prantsuse paleontoloog, geoloog, filosoof ja 
jesuiidi preester. Ta oli üks Pekingi inimese avastajatest. Ta lõi oomegapunkti mõiste ja arendas Vladimir Vernadski noosfääri mõistet.

Oma peateoses "Inimese fenomen" ("Le Phénomène Humain", 1955) muutis ta Katoliku kiriku traditsioonilisi arusaamu loomisest lõdvemaks. Kirik leidis, et see on vastuolus Augustinuse pärispatu doktriiniga ning keelas tema eluajal ta teoste avaldamise.

 Loengud 
Teilhard de Chardin, väljavõte loengust "On Love & Happiness", Peking 28. detsember 1943. 

 Teosed 
On Love & Happiness.

 Kirjandus 
 Ignace Lepp, The faith of men; meditations inspired by Teilhard de Chardin. tõlk, Bernard Murchland. New York, Macmillan 1967.
 Tadeusz Plužański, "Teilhard de Chardini vaadete mõningaid jooni" – kogumikus "Rotterdami Erasmusest Bertrand Russellini. Kaasaegse kodanliku humanismi ja vabamõtlemise probleeme". Vene keelest tõlkinud M. Lumi. Eesti Raamat, Tallinn 1972, lk 117–157

 Välislingid 
Teilhard de Chardin,  On Love & Happiness.

Kategooria:Jesuiidid
Kategooria:Prantsuse filosoofid
Kategooria:Paleontoloogid
Kategooria:Geoloogid
Kategooria:Auleegioni ohvitserid
Kategooria:Sündinud 1881
Kategooria:Surnud 1955