Soojusjuhtivustegur

Soojusjuhtivustegur (tähis ) on keskkonna soojusjuhtivust iseloomustav suurus. Soojusjuhtivusteguri ühik SI-süsteemis on vatt meetri ja kelvini kohta (W/(m·K)). Mida suurem on soojusjuhtivustegur, seda paremini kannab materjal energiat soojusena edasi. 

Soojusjuhtivustegur võimaldab hinnata ajaühikus keskkonna ristlõiget läbivat soojushulka. Kehtib järgmine seos Saveljev, I. (1978). Füüsika üldkursus I. Tallinn: Valgus.

kus
k on keskkonna soojusjuhtivustegur (W/(m·K)),
Q on ajaühikus pinda läbiv soojushulk (W),
S on pindala (m2),
d on pinna paksus (m),
ΔT on temperatuurierinevus pinna erinevatel külgedel (°C).
See valem ütleb, et soojusvoog on võrdeline temperatuuri gradiendiga, kus võrdeteguriks on soojusjuhtivustegur. Teisisõnu näitab soojusjuhtivustegur, mitu džauli soojusenergiat kandub ühe sekundi jooksul läbi ühe ruutmeetri suuruse pinna, kui temperatuurimuutus 1 meetri kohta on 1 kelvin.

Mittehomogeenses keskkonnas tuleb kasutada ülalantud valemi diferentsiaalset kuju,

kus k on soojusjuhtivustegur vaadeldavas keskkonna punktis ja q on soojusvoog.

Soojusjuhtivustegur sõltub üldjuhul keskkonna temperatuurist.

Vaata ka
Soojusmahtuvus

 Viited 

 Välislingid 
 Ehitusfüüsika õppematerjal: Hoone piirdekonstruktsioonide soojusjuhtivus ja soojapidavus
 Mõnede levinud materjalide soojusjuhtivustegurid (inglise keeles)

Soojustehnika
Kategooria:Termodünaamika