Leo Meyer

pisi|Julie Wilhelmine Hagen-Schwarzi maal "Professor Leo Meyeri portree"
Karl Heinrich Leo Meyer, tuntud ka lihtsalt kui Leo Meyer, (3. juuli 1830 Bledeln, Saksamaa – 6. juuni 1910 Göttingen, oli saksa keeleteadlane, kes töötas pikka aega Tartus ja oli aastatel 1869–1899 Õpetatud Eesti Seltsi president.

Ta avaldas 1876. aastal Liivimaa vanema riimkroonika väljaande, mida peetakse teaduslikult parimaks ja mis on aluseks ka kroonika eestikeelsele tõlkele.

 Elukäik 
Ta oli vaimuliku poeg. Leo Meyer õppis Göttingeni ülikoolis 1849–1856, kus töötas eradotsendina kuni 1862 ja professorina 1862–1865, tudeeris veel Berliini ülikoolis. Ta töötas Tartu ülikoolis saksa keele ja võrdleva keeleteaduse professorina 1865–1898, seejärel pöördus tagasi Göttingeni, kus pidas professoriametit surmani.TÜ õppejõud kuni 1918. Üliõpilased kuni 1918 

Nikolai Anderson oli tema õpilane.

1902. aastal nimetati ta Tartu Ülikooli auliikmeks.

Viited

Kategooria:Tartu Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna professorid
Kategooria:Eesti keeleteadlased
Kategooria:Õpetatud Eesti Seltsi auliikmed
Kategooria:Õpetatud Eesti Seltsi esimehed
Kategooria:Göttingeni ülikooli vilistlased
Kategooria:Korporatsioon Estonia auvilistlased
Kategooria:Sündinud 1830
Kategooria:Surnud 1910