Unnepewe

Unnepewe oli muinaseestlaste vanem Sakala maakonnast, Henriku Liivimaa kroonika teatel Lembitu vend.

Unnepewe nimi esineb kroonikas vaid ühel korral, pärast vanem Lembitu langemist kui Unnepewe sakslastega kolm päeva pärast Madisepäeva lahingut rahulepingu sõlmis: 

Et venit ad eos frater Lembiti Unnepewe cum aliis, qui remanserant, supplicantes pro pace pristina renovanda. Heinrici Chronicon Livoniae = Henriku Liivimaa kroonika. 1982. Traductionem paravit Richard Kleis, Enn Tarvel textum curavit et commentatus est. Tõlkinud Richard Kleis, toimetanud ja kommenteerinud Enn Tarvel. Eesti Raamat, Revalie = Tallinn, XXI 5, lk 180.

 Ja nende juurde tuli Lembitu vend Unnepewe koos teistega, kes olid alles jäänud, paludes endise rahu uuendamist.Heinrici Chronicon Livoniae = Henriku Liivimaa kroonika. 1982. Traductionem paravit Richard Kleis, Enn Tarvel textum curavit et commentatus est. Tõlkinud Richard Kleis, toimetanud ja kommenteerinud Enn Tarvel. Eesti Raamat, Revalie = Tallinn, XXI 5, lk 181.

Nime tõlgendus ja kasutamine kirjanduses
Keeleteadlase ja onomastiku Eduard Roosi järgi on Unnepewe nime tänapäevane tähendus eesti keeles 'Õnnepäev'.Eduard Roos, "Eesti muistseist isikunimedest". In: Keel ja Kirjandus, 1961, nr 6, lk 341–352 Õnnepäeva nimekuju all esineb Unnepewe Julius Mägiste Henriku Liivimaa kroonika tõlkes"Henriku Liivimaa kroonika". Eesti Päevaleht, 2008, lk 140. Registris (lk 268) on Unnepewe tõlgendus Õnnepäevana antud siiski küsimärgiga. Lk 265 esineb nimekuju Unnepäev alt viitamine Õnnepäeva alla. ning ka raamatus "Kui Lembitu kutsus..."Evald Tõnisson, Jüri Selirand, Artur Vassar, "Kui Lembitu kutsus...". Tallinn: Eesti Raamat, 1968, lk ... Seda nimekuju kasutas juba Juhan Luiga ning sama tõlgendus on ka ajalooportaalis Histrodamus. Unnepewe = Õnnepäev tõlgenduse toetuseks on esitatud mitmed argumente: kroonikas on u-tähega märgitud ka õ-häälikut (Turme ehk Tõrma), levinuim kroonikavariant sisaldab kahekordset nn-i ja "-päev" on läänemeresoome aluskeelde ulatuv liitnime komponent.<ref name=Alvre>Paul Alvre. Eesti ja liivi keeleaines Henriku Liivimaa kroonikas, II : Isikunimed. Keel ja Kirjandus, 1984, nr 9, lk 542–543</ref>

Alternatiivse tõlgendusena on välja pakutud, et nime esimene poolt tuleb sõnast "uni". See sõna on lisaks isikunimedele levinud ka kohanimedes (Uniküla, Unipiha), erinevalt "õnn(e)"-elemendist, millel on ainult üks (ja seegi kaheldava tähendusega) teadaolev vaste teiste nimede hulgas. Kahes kroonikavariandis on Unnepewe asemel kirjas Unepewe. Samas kui sõna "uni" vorm on tuletatud konsonanttüvelisest mitmuse genitiivist, siis sobib kahekordne nn'' ka "uni"-hüpoteesiga.

Henriku Liivimaa kroonika 1982. aasta eestikeelset väljaannet teaduslikult kommenteerinud Enn Tarvel on keeleteadlasele Valdek Pallile toetudes arvanud, et 13. sajandi muinaseesti isikunimede puhul ei ole võimalik kindlaks teha nende täpset hääldust.Henriku Liivimaa kroonika = Chronicon Heinrici Livoniae, 1982, lk-d 19–20 Seetõttu on kroonika väljaandes muuhulgas kasutatud ka nimekuju Unnepewe.HCL, lk 181, märkus 21: "Nimetused "Õnnepäev", "Unepäev" jms. on puhtoletuslikud ega ole piisavalt põhjendatud". Sama nimekuju on kasutatud ka 2012. aastal ilmunud koguteoses "Eesti ajalugu II: Eesti keskaeg"."Eesti ajalugu II: Eesti keskaeg". Tartu: Tartu Ülikooli ajaloo- ja arheoloogia instituut, 2012, lk 48 Sulev Vahtre on oma teoses "Muinasaja loojang Eestis" (1990) kasutanud aga nimekuju Unnepeve."Muinasaja loojang Eestis. Vabadusvõitlus 1208–1227." Tallinn: Olion, lk 127.  

Unnepewe esineb Õnnepäeva nime all Mait Metsanurga romaanis "Ümera jõel" ja Enn Kippeli romaanis "Meelis"; samuti Lembitu nime all Juhan Sütiste näidendis "Ristikoerad" (1961. aastal lavastas selle "Lembitu" nime all Leo Kalmet).

Viited

Kategooria:Muinaseestlased