Ave Alavainu

Ave Alavainu (4. oktoober 1942 – 3. aprill 2022) oli eesti luuletaja ja prosaist.

Ta õppis aastatel 1950–1954 Tallinna 4. Keskkoolis, 1954–1960 Tallinna 22. Keskkoolis ja lõpetas 1961. aastal Tallinna 18. Keskkooli. Aastatel 1962–1964 õppis ta Tallinna Pedagoogilises Instituudis ja 1964–1967 Tartu Riiklikus Ülikoolis eesti filoloogiat. 

1969. aastal mängis ta Vanemuises Evald Hermaküla lavastuses "Tuhkatriinumäng" teist peretütart. 

Alavainu osales 1993. aastal Kärdlas valimisliidu Üksikute Liit nimekirjas valimistel, sai 49 häält ja pääses volikokku.1993. aasta valimiste tulemused Kärdlas 

1997. aastal asutas ta MTÜ AVE VITA!, mille Kärdlas Tiigi tänaval omandatud ajalooline kohtumaja kujunes aastate jooksul üheks kohalikuks kultuurikeskuseks.

Teoseid
 "Väga väike värsiraamat: ühe aasta luulet" Tallinn: Eesti Raamat, 1973
 "Riina riided" Värvimisvihik lastele: tekst Ave Alavainu, illustreerinud Helga Jõerüüt. Tallinn: Kunst, 1974
 "Mul on vaid sõnad" Tallinn: Eesti Raamat, 1977 (luulekogu)
 "Veel üks võimalus" Tallinn: Eesti Raamat, 1982 (luulekogu)
 "Kes meist on Napoleon?: autopatoloogiline romaan kirjades" Tallinn: Eesti Raamat, 1987
 "Hiiumaal. 1. vihik, Luuletusi 1976-1992" Kärdla: Hiiukoda, 1992
 "Rong katusel ehk Haiguste ravi kontrollitud", Endla Teater, 1995 (näidend jutustuse "Rong katusel" järgi)
 "Prügimägi" Tallinn: Faatum, 1995 (romaan)
 "Rong katusel: valik proosat" Tallinn: Koolibri, 2005; Habaja: Kentaur, 2008
 "Kohtumisest käevõruni: kummardus Betti Alverile" Kärdla, Tallinn: Ave Vita!, 2006
 "Joonlaualaulud" Kärdla: Ave Vita!, 2012
 "Koondatud" Habaja: Kentaur, 2014 (luulekogu)
 "50:50 [elueklektika]" Tallinn: Ajakirjade Kirjastus, 2016

Artikleid
"Käest kätte käivatest puulobudikest saab rääkida rohkelt lugusid". Postimees, 11. mai 2006
"Ave Alavainu: riigieelarve ja finantskriis luulevormi". Postimees, 5. november 2008

Tunnustus
1998 – Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (MTÜ Ave Vita töö korraldamine ja juhtimine)
2006 – Valgetähe V klassi teenetemärk
2014 – Hiiu valla aukodanik

Isiklikku
Ta oli Kata-Riina Luide Ilona Martson, Ave Alavainu pereteater esines Gotlandi saare keskaja nädalal, Eesti Päevaleht, 15. august 2002 ja Peeter NieleriAve Alavainu. 50:50 (elueklektika). Tallinn, 2016 ema.

Ave Alavainu oli viimane oma perekonnanime kandja Eestis ja tõenäoliselt ka kogu maailmas. Tema vanaisa Juhan Laurson laskis oma perekonnanime eestistada 5. veebruaril 1937.

Viited

Kirjandus
Kajar Pruul. "Alavainu, Ave". // Eesti kirjarahva leksikon. Tallinn 1995. Lk 30.

Välislingid

Poetess. Ave Alavainu, Kultuur ja Elu
Kati Murutar. “Minekulaulud” tegid Ave Alavainu klassikuks, Pärnu Postimees, 19. september 2005

Kategooria:Eesti kirjanikud
Kategooria:Eesti luuletajad
Kategooria:Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Kategooria:Sündinud 1942
Kategooria:Surnud 2022