Jēkabs Osis

Jēkabs Osis (Jakob Ohse) (9. juuli 1860 Kabile, Kuramaa – 24. märts 1919 Voronež) oli läti filosoof.

Taluniku poeg. Õppis Tartu Ülikoolis 1877–1882 alul teoloogiat ning seejärel filosoofiat. Töötas Tartus filosoofia eradotsendina 1888–1889 ja professorina 1889–1918.TÜ õppejõud kuni 1918. Üliõpilased kuni 1918

Osis oli üks esimesi akadeemiliselt haritud läti filosoofe. Teda peetakse kriitilise personalismi loojaks. Osise tuntumate tööde seas on magistriväitekiri "Uurimusi substantsi mõistest Leibnizi filosoofias" ja doktoriväitekiri "Personalism ja projektivism Lotze filosoofias" (1896).

Osis oli seotud ka Läti Kõrgema Kooli rajamisega ning tahtis seal tööle asuda, kuid evakueerus Esimese maailmasõja tõttu Venemaale ja suri seal tüüfusse.

 Teaduspublikatsioonid 
 Jakob Ohse. Zu Platons Charmides: Untersuchung über die Kriterien der Echtheit der platonischen Dialoge im allgemeinen und des Charmides im besonderen. Fellin: Feldt, 1886 
 Jakob Ohse. Untersuchungen über den Substanzbegriff bei Leibniz. Dorpat: Laakman, 1888
 Gustav Teichmüller. Neue Grundlegung der Psychologie und Logik. Herausgegeben von J. Ohse, Breslau: W. Koebner, 1889. 
 Озе, Яков Фридрихович. Персонализм и проективизм в метафизике Лотце. Юрьев, 1896 
 Озе, Яков Фридрихович. К вопросу постановки преподавания философской пропедевтики в средней школе. Юрьев, 1911.

Viited

Kategooria:Läti filosoofid
Kategooria:Tartu Ülikooli professorid
Kategooria:Sündinud 1860
Kategooria:Surnud 1919