Sirje Runge

Sirje Runge (aastatel 1969–1982 Sirje Lapin; sündinud 19. augustil 1950) on eesti maalikunstnik ja disainer.

 Elukäik 
Ta on lõpetanud Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi tootedisaini erialal (1975). 

Runge on olnud Eesti Kunstiakadeemia õppejõud. Alates 2008. aastast töötab ta vabade kunstide professorina Tallinna Ülikooli loodus- ja terviseteaduste instituudis ning Balti filmi, meedia, kunstide ja kommunikatsiooniinstituudis. 

Looming
Sirje Runge on maalikunstnik ja disainer, kes esindab eesti kunstis geomeetrilise abstraktsionismi ja minimalistliku maalikunsti suunda. Tema varasemas loomingus kohtuvad geomeetriline tasakaalustatus ja distsiplineeritud väljenduskeel, mille kaudu esitab kunstnik eri geomeetriliste kujundite kordusi. Seejuures saadab kunstniku huvi geomeetriliste elementide vastu ka süvenemine värviprobleemidesse, millest on aja möödudes saanud tema loomingu põhifookus.

Runge kuulub nende kunstnike hulka, kes 1970. aastate esimesel poolel lõid eesti avangardi uue ja radikaalsema laine. Samal kümnendil, eneseotsingu ajal, katsetas Runge mitmesuguste käsitluslaadidega. Esimesse perioodi kuuluvad teosed (nt „Tuvi linna kohal“, 1970; „Tiigrid linnas“, 1969) on põlvkonnale iseloomulikult seotud arhitektuuri- ja disainiesteetikaga. 1975. aastal kaitses Runge oma diplomitöö „Tallinna kesklinna miljöö kujundamise võimalusi“, mis on pälvinud rahvusvahelist tähelepanu. Töös kujutles kunstnik värviküllases esteetikas ette tuleviku Tallinna utoopiaid. Ühtlasi oli Runge koos Leonhard Lapini ja Raul Meelega 1970. aastate kunstiuuenduste suhtes märgilise tähendusega näituse „Harku ’75“ üks initsiaatoreid.

Peagi asendusid Runge loomingus figuurid geomeetriliste vormidega: kolmnurkade, nelinurkade ja ringidega. Seda perioodi iseloomustab reeglipärane ning korrastatud lähenemine kujunditele ja värvidele (nt „Geomeetria XI“, 1976; „Ruum II“, 1977). Värviprobleemidesse süvenedes jõudis kunstnik 1980. aastate algul täielikult värvitundlikkusel põhineva visioonini. Kunstiteadlane Eha Komissarov on kirjutanud, et sel perioodil on kunstnik usaldanud oma sõnumi vahendamise värvile. Ka geomeetriline vorm, mida ta kasutab, on tähtis eelkõige värvikandjana.

1980. aastate lõpus domineerisid Runge loomingus õrnatoonilised abstraktsed maalid. Õhulisel, sügaval ja peenelt läbi maalitud värviväljal tugineb tähenduslik osa tooniskaala piirangutele (nt „Katastroof III“, 1987; „Katastroof VII“, 1988). 1990. aastatel jätkus Runge maaliloomingu minimalistlik suund ning sel perioodil valmisid näiteks sarjade „Varjud“ (1993–1994) ja „Arhitektoonid“ (1998) suureformaadilised õlimaalid. 2000. aastatest pärinevad kunstniku enda sõnul ühed tema olulisemad teosed: „Surmatants“ (2001–2003), „Suur armastus“ (2003) ja „Lahingulipud“ (2006), mis jäi Runge viimaseks maalisarjaks enne maalimise lõpetamist.

Runge viimaste isikunäituste seas on näiteks „Suur armastus“ (2011, Kumu kunstimuuseum), kus eksponeeriti samanimelist suureformaadilist teost, mida kunstnik kirjeldas isikliku armastusavaldusena maailmale. Näitusel „Vana Veenus“ (2017) esitleti samanimelist digitrükki, mille litograafiatehnikas teostatud paariline „Natüürmort peegliga“ pärineb aastast 1979. Sellel teosel on kujutatud loodus ja inimene ehk raudvoodil puhkav kunstnik, kes näib hajuvat sügavasse pildiruumi. Kõnealuse tööga sildab Runge noore ja vana „mina“, põimides oma elu ja loomingu sümboolselt kokku. Lisaks eksponeeriti näitusel 1990. aastate õlimaale sarjadest „Arhitektoonid“ ning „Varjud“. Näitus „Abstraktsioon kui avatud eksperiment“ (2018, Tallinna Kunstihoone, kuraator Mari Laanemets) ühendas Runge 1970. aastate keskpaigas valminud joonistused ja maaliseeriad tema kui disainerihariduse saanu linnakujunduslike töödega. 2021. aastal teostus kunstniku enda sõnul tema üks tähtsamaid projekte „Suur armastus – kaunis lagunemine“ Eesti Vabaõhumuuseumis.

Runge on kunstnik, keda tuntakse isikupärase ja silmapaistva imago poolest. Näiteks sai ta 1985. aastal Tallinna Loomaaialt loa seal tiigrikutsikaga jalutada. Säilinud on fotod, millel Runge tiigrikutsikaga poseerib. Kunstniku tugev side loodusega avaldub ka tema loomingus, ütlustes ja õpetamismeetodis. Peamise mõjutajana näeb ta oma elus just loodust ning juhindub ka oma mõtteviisis loodusseadustest ja armastusest looduse vastu. Runge puhul on tegu kunstnikuga, kes lisaks maaliloomingule on panustanud kaasaegsesse kunstipärandisse oma filosoofilise mõttemaailma ja isikupärase õpetamismeetodiga. 2018. aastal andis New Yorgi Moodsa Kunsti Muuseum välja Kesk- ja Ida-Euroopa kaasaegse kunsti antoloogia, kus Eestit esindava kolme kunstniku seas on lisaks Leonhard Lapinile ja Jüri Okasele välja toodud ka Sirje Runge.

Tema teoseid kuulub Eesti Kunstimuuseumi, Tartu Kunstimuuseumi, Riikliku Tretjakovi Galerii, Berni Kaunite Kunstide Muuseumi ja Zimmerli Kunstimuuseumi kogudesse. Samuti on Runge tööd esindatud Rootsi kuningliku perekonna, Dr. Herbert Schnapka (Saksamaa), Angela Kreis-Muzzulini (Šveits), Naoko Kohno (Jaapan), Dr. Kari T-Eloranta (Soome), Edita Giedrimene (Saksamaa), Vladimir Tarasovi (Venemaa), Jacov Rutgaizeri (USA), Boris Bernsteini (USA), Matti Miliuse (Eesti), Erkki-Sven Tüüri (Eesti), Tiit Telmeti (Kanada) ja Hélen Berdoy-Mayeri (Prantsusmaa) erakogus.

 Isikunäitusi 
 1973 (koos Leonhard Lapiniga) Tartu Ülikooli kohvik, Tartu
 1976, 1981, 1991 Tallinna Kunstihoone galerii, Tallinn
 1980 Eesti Teaduste Akadeemia, Tallinn
 1984 Draakoni galerii, Tallinn
 1986 Eesti Kunstimuuseum, Tallinn
 1990 Hannah Feldmanni galerii, Bern, Šveits
 1991, 1996 Vaal galerii, Tallinn
 1992 Luum galerii, Tallinn
 1993 Catherine Négre galerii, Pariis, Prantsusmaa
 1993 Sammas galerii, Tallinn
 1994 G-galerii, Tallinn
 1995 (koos Jüri Arrakuga) Hanna galerii, Stockbridge, MS., Ameerika Ühendriigid
 1997 ... elu nimel, armastusega ... Sammas galerii, Tallinn
 2000 Puhtad valikud, Eesti Arhitektuurimuuseum, Tallinn
 2003-2004 Suur armastus, Eesti Arhitektuurimuuseum, Tallinn
 2010-2011 Suur armastus, Kumu kunstimuuseum, Tallinn
 2017 Vana Veenus, Haus galerii, Tallinn
 2025 Hapral pinnasel. Sirje Runge ja valgus, Kai kunstikeskus, Tallinn

 Grupinäitusi  
 1969 SOUP '69, kohvik Pegasus, Tallinn
 1971 1. avangardse kunsti näitus, Tallinn
 1972, 1974, 1976 Rijeka joonistustebiennaal, Horvaatia
 1973 Joan Miró auhinna näitus, Barcelona, Hispaania
 1973 Saku '73, Eesti Põllumajandusinstituut, Saku
 1975 Viini graafikabiennaal, Austria
 1975 Rahvusvaheline graafikanäitus, Graz, Austria
 1975 Harku '75, Eksperimentaalbioloogia Instituut, Harku
 1977 Geomeetrilise kunsti näitus, Tallinna Kunstihoone, Tallinn; Tartu Kunstimuuseum, Tartu
 1979, 1982 Baltimaade noortekunsti triennaal, Vilnius, Leedu
 1979 "Viimased 10 aastat eesti maalis", Eesti Kunstimuuseum, Tallinn
 1984 Baltimaade maalitriennaal, Vilnius, Leedu
 1986 "Tallinna kaasaegne maalikunst", Kieli Linnamuuseum, Saksamaa
 1986 "Kaasaegne eesti maal", Minsk, Valgevene
 1986 "Kaasaegne eesti maal", Veneetsia, Itaalia
 1987 "Kaasaegne eesti maal", Moskva, Venemaa
 1987 Eesti kunst, Varssavi, Krakov, Poola
 1987 Rauma biennaal, Rauma Kunstimuuseum, Soome
 1988 "Ars Estonica '88". Eesti kunstnike grupinäitus, Tampere Kaasaegse Kunsti Muuseum, Soome
 1988 57 eesti kunstnikku, Helsingi, Soome
 1989 Nõukogude avangard, International House'i galerii, New York, Ameerika Ühendriigid
 1989 "Dialoog. Vene avangard ja kaasaegne nõukogude kunst", Ville de Ulis; Centre Boris Vian, Pariis, Prantsusmaa
 1989 "Kunstnikud Eestist", Konstfrämjandet, Stockholm, Rootsi
 1995 "Harku 1975-1995", Linnagalerii, Tallinn
 1996 "Tallinn-Moskva 1956-1985". Eesti ja vene kunstnike ühisnäitus, Tallinna Kunstihoone, Tallinna Kunstihoone galerii, Linnagalerii, Tallinn
 1996 "Personal Time". Eesti, Läti ja Leedu kunst, Zacheta galerii, Ujazdowski loss, Varssavi, Poola; Maneež, Peterburi, Venemaa
 2018 "Abstraktsioon kui avatud eksperiment", Tallinna Kunstihoone
 2023 "Prognoos ja fantaasia: piirideta arhitektuur 1960.–1980. aastatel", Eesti Arhitektuurimuuseum, Tallinn
 2024 "Koht öö ja päeva vahel", Tallinna Linnagalerii
 2025 "Vana Veenus", Punctum galerii, Tallinn

Tunnustus
1996 Konrad Mäe preemia
1984 Eesti Kunstnike Liidu maali aastapreemia
2001 Kristjan Raua preemia (näitus "Puhtad valikud" Rotermanni soolalaos)
2016 Tallinna Ülikooli teenetemärk
2025 Eesti Kultuurkapitali elutööpreemia

Isiklikku
Tema ema oli rahandusspetsialist, tarbijakaitsja ja poliitik Aino Runge, tema õde on muuseumitegelane Marika Valk. Ta on olnud abielus Leonhard Lapiniga (1969–1982).

Viited

Kategooria:Eesti maalikunstnikud
Kategooria:Eesti disainerid
Kategooria:Eesti Kunstiakadeemia vilistlased
Kategooria:Tallinna Ülikooli professorid
Kategooria:Sündinud 1950