Kuradisild

Kuradisild on betoonist jalakäijate sild Tartu kesklinnas Toomemäel. Sild ehitati Romanovite valitsemisaja juubeliks 1913. aastal.

20. sajandi algusest on see üks väheseid säilinud betoonsildasid Eestis. Käigutee toetub tugipostide abil kahele saledale kandekaarele. Silla kehand on massiivne, ent rinnatist liigendavad kassetid ja istenišid. Tumedaks luitunud sild on ehitismälestisena muinsuskaitse all aastast 1997.

Silla otstest mõlemale poole suunduvad kõnniteed. Vana Anatoomikumi eest kulgevad need ühtse sirgjoonena kunagise kliinikuhooneni aadressil Lossi 21. Toomeorgu ulatuva sälkse vallikraavi lähiümbruskonda ilmestavad keskpargi juurest algavas rohekoridoris kõrge haljastusega vanemaealised ja suurekasvulised vahtrapuud.

Ajalugu
pisi|Esimene puitsild (Georg Friedrich Schlateri litograafia, 1830)
1809. aastal ehitati silla praegusesse asukohta esimene puitsild. Uusgootika võlve jäljendava puitkonstruktsiooni projekteeris Tartu Ülikooli arhitekt Johann Wilhelm Krause. 

1842–1844 ehitati lagunenud silla asemele uus ühesildne puitsild Johann Gottlieb Köningsmanni projekti järgi. See sild lammutati 1903. aastal.

Saksa keeles nimetati silda Toome sillaks (die Dombrücke), teiseks Toome sillaks (die zweite Dombrücke) või vanaks Toome sillaks (die alte Dombrücke). Tollased ajalehed kinnitavad, et kõnekeeles nimetati kuradisillaks juba betoonsillale eelnenud puitsilda. Nimi võib pärineda vastandusest läheduses asuva Inglisillaga.

Rootsi ajast pärinevate Karl X Gustavi ja Gustav II Adolfi nime kandnud bastionite ehk nii-öeldud mäerinnakute vahelt ületab sild just läbipääsuteed kunagisse ülalinna. Kiek in de Köki nimelise kaitsetorni endisel asukohal tõuseb tee Toomele. Neemkõrgendikku eraldabki eespool sälknevast süvendist vallkindlustustele toetuv ning eritasandil ristuv sillaületus. Põhjasõja laastamisteni asus vahetus läheduses lisaks Toomevärav ja selle kõrval eeslinnuse müüris Söetorn.

Romanovite dünastia 300. aastapäeva pidustusteks valmis arstiteaduse professori ja kirurgi Werner Zoege von Manteuffeli eestvedamisel praegune ühesildne betoonsild. Silla projekteeris Tartu linnaarhitekti Arved Eichhorni ning ehitas Liivimaa maakultuuri büroo ehitusosakond.

Silla külgedele paigaldati Constanze von Wetter-Rosenthali loodud pronksreljeefid: Toome-poolsel põhjaküljel pärg koos juubelit tähistavate aastaarvudega 1613 ja 1913 ning Toomeoru-poolsel lõunaküljel keiser Aleksander I pronksreljeef koos ladinakeelse kirjaga Alexandro Primo.Kuradisild kultuurimälestiste riiklikus registris

Betoonsild avati 1. septembril (vkj)/ 14. septembril 1913 Romanovite dünastia juubelipidustusteks.
Silla ametlikuks nimeks pandi Aleksander I sild (saksa keeles Alexander-Brücke).

Vaata ka
pisi|Kuradisilla juurest lähetatud kaameradrooni lennutamine Inglisillani (2021. aasta august)
Kiek in de Kök (Tartu)

Viited

Kirjandus
Hillar Palamets. "Sada aastat kolmandat Kuradisilda". Tartu Ekspress, 12. september 2013
Rene Levoll. "100 aastat Kuradisilda ehk ühe vana foto lugu". Horisont 4/ 2013

Välislingid


 Kuradisild andmebaasis "Tartu ilukirjanduses"

Kategooria:Toomemägi
Kategooria:Lossi tänav
Kategooria:Tartu sillad
Kategooria:Eesti betoonsillad
Kategooria:Eesti jalgsillad