Hülgeraud

Hülgeraud (ka hülgerõngas) on endisaegne talvine hülgepüügirelv, harpuun.

 Kirjeldus 
Saaremaal, Kihnus ja Ruhnus olid hülgerauad ühel tasapinnal asuvate kahe ühesuguse või erineva pikkusega kisuga. Kiskude servad olid nii teravad, et neid kasutati ka lõikeriistadena. Hiiumaal ja põhjarannikul olid hülgerauad ühe lühikese ja ühe pika, nurkselt paikneva kisuga. Hülgeraua külge oli seotud hobusejõhvidest punutud nöör ning raua otsas oli putk, mille sisse lükati lahtiselt puuvars. Varreks võis olla ka lühike pootshaak (käks).  

 Kasutamine 
Jääauku hingama tulnud hülge pihta visati hülgeraud. Looma tabamisel hülgeraud eraldus umbes 2 meetri pikkusest, kinnitamata varrest. Küti kätte jäänud nööri abil tõmmati haavatud hüljes jääaugust välja. Veest väljatõmbamisel kasutati väsitamistaktikat, mis sundis hüljest jääauku hingama tulema. 

19. sajandi teises pooles hakkas hülgeraua kasutamine taanduma püssi ees.

 Vaata ka 
Hülgeoda
Hülgepüss
Hülgevõrk
Hülgeõng
Käks
Tang

 Viited 

 Kirjandus 
Ilmari Manninen. Die Sachkultur Estlands, I Band. Õpetatud Eesti Selts, Tartu, 1931, 71–75.

 Välislingid 
Hülgeraud. Eesti Rahva Muuseum
Filmiaparaadiga hülgepüügil. DIGAR. Päevaleht, nr. 85, 27. märts 1938.
 Hülged rahvapärimuses. Eesti Loodus, nr 12, 2014, 8–13.
 Prangli saare hülgeküttimise traditsioonid. Maaleht, 16. veebruar 2011.

 Kategooria:Jahindus
 Kategooria:Jahipidamisvahendid
 Kategooria:Etnograafia
 Kategooria:Rahvakultuur