Julius Walter

Julius Piers Ernst Hermann Walter (15. veebruar 1794 (vkj 4. veebruar) Valmiera – 14. detsember (vkj 2. detsember) 1834 Tartu) oli baltisaksa usuteadlane.

Julius Hermann Walter oli Valmiera kreisiarsti Hermann Johann Walteri (1757–1807) ja tema naise Marie Elisabethi (sündinud Walter) poeg.

Ta lõpetas 1811. aastal Valmiera gümnaasiumi ning õppis 1811–1817 Tartu ülikoolis, hiljem ka Jena, Göttingeni ja Königsbergi ülikoolis.

Ta astus Lützowi vabakorpuse nimelisse sõjaväeossa, mis moodustati 1813 ja saadeti laiali 1815. Sõjaväeosal oli kuulsus, et see koosneb peamiselt üliõpilastest ja õppejõududest, ehkki need moodustasid selle isikkoosseisust ainult 12% – seegi oli märgatavalt rohkem teistest sõjaväeosadest.

Alates 1817 oli ta pastor Ropažis, Allažis ja Vangažis, 1823–1830 Valmieras.

1830 sai Walter Tartu ülikooli praktilise usuteaduse korraliseks professoriks ja töötas sellena kuni surmani. 1832 sai ta Tartu ülikooli usuteaduskonna dekaaniks.

Tema teosed olid tugevate Carl Daubi ja Georg Hegeli mõjutustega.
 Isiklikku 
Julius Walter abiellus Emilie Buschiga, neil oli kuus tütart ja üks poeg.

Tema isa,  Hermann Johann Walter (1757–1807) oli Valmiera kreisiarst, vend Johann Wilhelm Walter  (1781–1807), dr. med, arst Alūksnes ja Valmieras, vend Piers Uso Friedrich (v.) Walter (1795–1874), dr. med, professor Tartu Ülikoolis, vend Hermann Alfred Walter (1797–1823), dr. med, arst Limbažis, vend Carl Ferdinand Maximilian Anton Walter  (1801–1869), luteri vaimulik, Liivimaa superintendent ja vennapoeg Julius Guido Wilhelm Hermann Walter, (1841–1922), Königsbergi ülikooli filosoofiaprofesseor ja prorektor.
 Viited 

 Välislingid 
 Friedrich Neue, Dr. Julius Walter: in memoriam, 1835

Kategooria:Tartu Ülikooli usuteaduskonna professorid
Kategooria:Eesti teoloogid
Kategooria:Sündinud 1794
Kategooria:Surnud 1834
Kategooria:Baltisaksa vaimulikud