Louis Leroy

Louis Leroy (11. juuli 1812 Pariis – 30. juuli 1885 Pariis) oli prantsuse ajakirjanik, kunstikriitik, graveerija, maalikunstnik ja näitekirjanik, kuid ajalukku on ta läinud eelkõige oma satiirilise retsensiooniga väljaandes Le Charivari, milles ta kritiseeris impressionistide esimesest näitusest, andes niimoodi kogemata sellele kunstivoolule nime.

Leroy kirjutas oma näitust mahategeva retsensiooni vaatajatevahelise dialoogi vormis. Pilgates nõnda ühe tollel ajal tundmatu kunstniku maali, pani ta artiklile pealkirjaks "Impressionistide näitus". Leroy kuulutas, et Claude Monet' "Impressioon. Tõusev päike" (Impression, soleil levant) on parimal juhul visand ning seda saab vaevalt pidada lõpetatud kunstiteoseks.

Näitus ise (Exposition des Impressionnistes) peeti fotograaf Nadari salongis ja oli organiseeritud Société anonyme des peintres, sculpteurs et graveurs'i (Anonüümse maalijate, skulptorite ja graveerijate seltsi) poolt. Ühendusse kuulusid Camille Pissarro, Claude Monet, Alfred Sisley, Edgar Degas, Pierre-Auguste Renoir, Paul Cézanne, Armand Guillaumin ja Berthe Morisot.

Kunstnikud võtsid termini kiiresti omaks ja nüüdseks on sellest kujunenud nimetus ühele kunstiajalugu enim mõjutanud voolule.

 Välislingid 
"The Exhibition of the Impressionists" – Leroy retsensioon ingliskeelses Vikitekstides
Lõik Leroy kommentaarist Pissarro töö "Gelée Blanche" kohta (inglise keeles)

Kategooria:Prantsusmaa ajakirjanikud
Kategooria:Kunstikriitikud
Kategooria:Graveerijad
Kategooria:Prantsusmaa maalikunstnikud
Kategooria:Prantsuse näitekirjanikud
Kategooria:Sündinud 1812
Kategooria:Surnud 1885