Valter Klauson

Valter Klauson (venepäraselt Вальтер Иванович Клаусон; 20. detsember 1913 vkj/ 2. jaanuar 1914 Tolmatšovo, Preobraženski lähedal, Luuga maakond, Peterburi kubermang – 5. detsember 1988 Moskva, NSV Liit) oli Eesti NSV partei- ja riigitegelane.

Klauson õppis Luuga autotransporditehnikumis, mille lõpetas 1933. aastal. 

Pärast lõpetamist töötas ta tehnilise juhina ja masina-teeehitussalga ülemana tööstusobjektidel, maanteede ja raudteesildade ehitusel Kasahstanis, Leningradi oblastis, Tšita oblastis ja Murmanski oblastis.

Tegevus Eestis
Pärast 1940. aasta juunipööret ja Eesti okupeerimist suunati ta koos teiste Venemaa eestlastega Eestisse ja määrati tööle teedeehitusseVALTER KLAUSON, Punane Täht : EKP Rakvere Rajoonikomitee ja Rakvere Rajooni RSN häälekandja, nr. 28, 5 märts 1963, 1941. aastaks edutati ta Tallinna Teedeehituse Trusti peamehaanikuks.

Ta võttis osa Teisest maailmasõjast, kus oli Nõukogude sõjaväes roodu- ja pataljoniülem ning astus NLKP liikmeks 1943. aastal. 

1944. aastast töötas ta juhtivatel kohtadel Eesti NSV-s: 1944. aastal Eesti NSV Siseministeeriumi Maanteede Valitsuse peamehaanik, aastast 1944, Maanteede Valitsuse ülema asetäitja; aastatel 1948–1953 Eesti NSV Siseministeeriumi Maanteede Valitsuse ülem. 1953. aastal lõpetas ta NSV Liidu Siseministeeriumi juhtivkoosseisu kõrgema kooli.

Aastatel 1953–1954 oli ta Eesti NSV Autotranspordi ja Maanteede Ministeeriumi minister. Aastatel 1954–1961 oli ta Eesti NSV Ministrite Nõukogu esimehe esimene asetäitja, 12. oktoobrist 1961 kuni 18. jaanuarini 1984 Eesti NSV Ministrite Nõukogu esimeesValter Ivani p. Klauson, Eesti NSV Ülemnõukogu IX koosseis = Верховный Совет ЭССР IX созыв: biograafiline lühiteatmik. EESTI RAAMAT TALLINN 1976, lk 62.

1965. aastal lõpetas ta NLKP KK juures asuva Kõrgema Parteikooli. Ta oli NLKP Keskkomitee liikmekandidaat aastail 1961–1986, NSV Liidu Ülemnõukogu 5., 6., 7., 8. ja 9. koosseisu saadik (aastail 1958–1984) ja EKP KK büroo liige, Eesti NSV Ülemnõukogu IV, VI, VII, VIII  ja IX koosseisu saadik.

1984. aastal läks ta pensionile.

Teoseid
"Rahva hüvanguks". (1967)
"Loomeaastad". (1977)
 Viited 

Välislingid
Haud Tallinna Metsakalmistul

Kategooria:EKP Keskkomitee büroo liikmed
Kategooria:Eesti NSV ministrid
Kategooria:NSV Liidu Ülemnõukogu saadikud
Kategooria:NSV Liidu Ülemnõukogu Rahvuste Nõukogu saadikud‎
Kategooria:Eesti NSV IV Ülemnõukogu liikmed
Kategooria:Eesti NSV V Ülemnõukogu liikmed
Kategooria:Eesti NSV VI Ülemnõukogu liikmed
Kategooria:Eesti NSV VII Ülemnõukogu liikmed
Kategooria:Eesti NSV VIII Ülemnõukogu liikmed
Kategooria:Eesti NSV IX Ülemnõukogu liikmed
Kategooria:Eesti NSV X Ülemnõukogu liikmed
Kategooria:Üleliidulise tähtsusega personaalpensionärid
Kategooria:Lenini ordeni kavalerid
Kategooria:Tööpunalipu ordeni kavalerid
Kategooria:Oktoobrirevolutsiooni ordeni kavalerid
Kategooria:Punatähe ordeni kavalerid
Kategooria:Rahvaste Sõpruse ordeni kavalerid
Kategooria:Eestlased Venemaal
Kategooria:Metsakalmistule maetud
Kategooria:Sündinud 1914
Kategooria:Surnud 1988