T-28

T-28 on Nõukogude Liidus aastatel 1932–1940 toodetud kolmetorniline keskmine tank, mida selle ajaga toodeti kokku 503 masinat.

 Eellugu 
Uue kolmetornilise tanki projekteerimine algas 1931. aastal tehases nr 174 Leningradis ja esimene katsemasin valmis sama aasta lõpuks. 1932. aasta sügisest algas masina seeriatootmine tehases Krasnõi Putilovets (alates 1934. aastast "Kirovi tehas").

 T-28 konstruktsioon ja tehniline lahendus 
 Mootor ja transmissioon 
Tanki mootoriks oli 12-silindriline, 46,9-liitrine, vesijahutusega bensiinimootor MT-17L, mille võimsus oli 500 hobujõudu ja see arendas kuni 1445 pööret minutis. T-28-l oli 5 edaspidi- ja üks tagurpidi käik.

Masina kiiruseks maanteel oli 45 ja maastikul 20 km/h. Kütusepaagid mahutasid 650 liitrit ja sellest jätkus 220 km läbimiseks maanteel. 100 km läbimiseks maanteel kulutas tank seega 295 liitrit ja maastikul sama maa läbimiseks 590–885 liitrit, olenevalt maastikust.

 Tornid ja relvastus 
Tanki peatorni, milles asus ka masina pearelv, 76,2 mm suurtükk, oli võimalik pöörata 360 kraadi kas käsitsi või elektrimootoriga. Käsitsi võttis ühe täispöörde tegemine aega 4 minutit, elektrimootoriga aga 23 sekundit.

Esialgu oli pearelvaks 76,2 mm suurtükk KT-28, millel raua pikkust 16,5 kaliibrit ja kaalu 540 kg. Suurtükki oli võimalik liigutada vertikaalselt −5 kuni +25 kraadi. Mürsk kaalus 6,5 kg ja selle algkiirus oli 381 m/s. Soomust läbistas see 90 kraadise nurga all 100 m pealt 46 mm, 500 m pealt 42 mm ja 1000 m pealt 38 mm.

Hilisemad masinad said pearelvaks 76,2 mm suurtüki L-10, mille raua pikkuseks oli 26 kaliibrit. Sellel kasutati kahte tüüpi mürske "BR-350A APHE" ja "F-354 HE". Neist esimene kaalus 6,3 kg ja selle algkiirus oli 611 m/s, soomust läbistas see 90 kraadise nurga all 100 m pealt 63, 500 m pealt 53 ja 1000 m pealt 38 mm. Teine aga kaalus 6,23 kg ja selle algkiiruseks oli 555 m/s.

Peatornis asusid veel ka kaks 7,62 mm kuulipildujat DT, üks asus torni tagaküljel ja teine suurtükist vasakul. Neid oli võimalik liigutada horisontaalselt 20 kraadi mõlemale küljele ja vertikaalselt −20 kuni +30 kraadi. Osadele masinatele oli kinnitatud torni laele ka 7,62 mm kuulipilduja P-40 AA.

Korpuse esiosas paiknesid kaks kuulipildujatorni, kummaski üks 7,62 mm kuulipilduja DT, mille tõstenurk oli −30 kuni +30 kraadi. Tornid pöördusid 25 kraadi paremale ja 10 vasakule.

Laskemoona oli masinal kaasas 7938 padrunit ja 69 mürsku.

 T-28 sõjategevuses 
1939. aasta septembris osalesid Ukraina- ja Valgevene rinde koosseisus, vastavalt 98 ja 105 tanki T-28 nn Lääne-Ukraina ja Lääne-Valgevene vabastusoperatsioonis. Ukraina rinde koosseisu kuulunud 10. tankibrigaad läbis Poolas ligemale 400 km, kuid kaotas kõigest 1 mehe tapetuna ja 2 haavatuna, masinatest kaotati 2 autot. Valgevene rinde koosseisus osalenud 21. tankibrigaad läbis üle 350 km, kuid ei kohanud Poola vägesid. М. Коломиец. "Средний танк Т-28. Трёхглавый монстр Сталина", Эксмо 2007, lk. 60–61

 Prototüübid ja modifikatsioonid 
T-28 Mod. 1934 või T-28A – tanki pearelvaks oli 76,2 mm suurtükk KT-28 mod. 1927/32.
T-28 Mod. 1938 või T-28B – tanki pearelvaks oli 76,2 mm suurtükk L-10. 
T-28E või T-28C – 1940. aastal Talvesõja tarbeks ehitatud masinad, mille soomust oli suurendatud kuni 80 mm, kaal oli kasvand 32 tonnini ja kiirus maanteel langenud 23 km/h.
T-28 Mod. 1940 – viimased seeriamasinad, mis olid saanud omale uued tornid, sarnased nagu viimastel T-35-tel. 
OT-28 – leegiheitjatank.

175px|T-28 Mod. 1938

 Viited 

 Välislingid 

 Т-28

Kategooria:Nõukogude Liidu tankid
Kategooria:Keskmised tankid
Kategooria:Mitme torniga tankid