Jaan Künnap

Jaan Künnap (sündinud 9. veebruaril 1948 Kõuel) on eesti fotograaf, mägironija ja instruktor-treener.

Ta on tõusnud enam kui 150 mäe tippu. Koos Kalev Muruga on ta esimesi eestlasi, kes on tõusnud Tian Shani kõrguselt teise mäe Han-Tengri (7010 m) tippu. Künnap on pälvinud Lumeleopardi aunimetuse ning temast on tehtud portreefilm "Lumeleopard". Esimese Eesti alpinistina pälvis ta Eesti Punase Risti teenetemärgi (üldse on saanud kolm alpinisti). Ta juhib Jaan Künnapi Alpinismiklubi.

Künnapil kui fotograafil on olnud üle saja isikunäituse ja ta on jõudnud kõrgetele kohtadele kümnetel fotovõistlustel. Ta on kirjutanud mitu raamatut ja olnud mitme dokumentaalfilmi operaator. Ta on töötanud fotograafina Tallinna Linnamuuseumis.

 Elulugu 
pisi|Jaan Künnap 1968. aastal tuukrikostüümis BP-3

Jaan Künnap sündis 1948. aastal Kose haiglas viielapse pere esimese lapsena. Tema ema, Sinaida Künnap, oli taluteenija Kõue külas Põltsamaa nimelises talus. Tema isa (Aleksander Tiiman) tapeti 1952. aastal.Jaan Künnap. Mitu elu on parem kui üks. Jaan Künnapi Alpinismiklubi, 2025. Lk 9 Perre sündis 1950. aastal ka Jaani õde Kaie ning seejärel vennad Kalvi (1952), Mihkel (1954) ja Rein (1956).Jaan Künnap. Mitu elu on parem kui üks. Jaan Künnapi Alpinismiklubi, 2025. Lk 12

1958. aastal koliti Kõuelt Vilama külla. Jaan asus õppima Palvere algkooli ning pärast neljanda klassi lõpetamist (mida tal tuli korrata) suundus ta edasi Kose keskkooli. Kosel asus ta tegelema ka kergejõustiku, maadluse ja jalgrattasõiduga ning spordi vallas õnnestus saavutada mõningast edu. Näiteks tuli ta Harju rajooni meistriks tänavasõidu rataste klassis ja jõudis Eesti noorte maadluse meistrivõistlustel kolmandale kohale. 400 meetri tõkkejooksus oleks ta peaaegu pääsenud Eesti noortekoondisse ning häid tulemusi tuli ka poksis.

Kuna rahaline olukord polnud kiita, siis jäi keskkool lõpetamata ning Künnap asus õppima Tallinna 6. kutsekeskoolis keevitajaks. Sellega seoses kolis ta Tallinna. Hiljem pärast armeest naasmist lõpetas ta küll õhtukeskkooli.Jaan Künnap. Mitu elu on parem kui üks. Jaan Künnapi Alpinismiklubi, 2025. Lk 13

Sõjakomissariaati kutsuti ta 1967. aasta alguses ning seal pakuti ka teenistusele eelnevat koolitust. Künnap valis tuukrikoolituse, kuna pidas seda kõige huvitavamaks ning osales järgnevad kuus kuud vastaval väljaõppel. Sügisel võeti ta ajateenijaks ja saadeti Volžski linna.Jaan Künnap. Mitu elu on parem kui üks. Jaan Künnapi Alpinismiklubi, 2025. Lk 14

Pärast 1969. aasta sügisel ajateenistusest naasmist jätkas Künnap tööd päästelaeva tuukrina kuni 1992. aastani.Jaan Künnap. Mitu elu on parem kui üks. Jaan Künnapi Alpinismiklubi, 2025. Lk 20 Nende 23 aasta jooksul viibis ta vee all üle 3000 tunni ja saavutas sügavusrekordina 80 meetrit. Päästepuksiirideks olid koondise Eesti Kalatööstus alused Tasuja ja Sulev.Ülo Kraan: Alpilangevarjurid. Noorte Hääl. Nr 125 (13123), 30. mai 1987. Lk 2.

Sõjaväes luges ta läbi hulgaliselt fotograafiaõpikuid, mida saatsid talle tema ema ja õde, ning see pani aluse hilisemale tegevusele fotograafia vallas.

1972. aastast on ta harrastusteks mägironimine. 1975. aastastAndre Nõmm: "Teerajajast lumeleopard" Go Reisiajakiri, 15. aprill 2013. on ta tegelenud ka alpinismialase koolitamisega. 1983–1988 oli ta Tallinna Alpinismiklubi president. 1999. aastast juhib ta Jaan Künnapi Alpinismiklubi.

Künnap on vallutanud Euroopa, Aafrika ja Ameerika kõrgemad mäed. Ta on tõusnud 14 korda üle 7000 meetri kõrgustele mägedele ja 8000 meetri kõrgusele Cho Oyul. Ta kordas 1985. aastal Eesti kõrgtõusude rekordit, tõustes Pamiiris Ismoili Somoni mäetippu (7495 m). Esmavallutused on Tartu Ülikooli (1982) ja Tallinna mäetipp (1984). Vallutatud tippe on kokku üle 150.

1986. aastal koos Alfred Lõhmuse ja Kalev Muruga tegid nad 3 nädalaga kolm kõrgtippu: Korženevskaja (7105 m), Kommunismi (7495 m) ja Lenini mäetipp (7134 m). Järgneval aastal anti Künnapile alpinistide austav Lumeleopardi nimetus, mille saamiseks oli vaja tõusta neljale seitsme tuhandesele mäele (Lenini mäetipp, Korženevskaja, Ismoili Somoni mäetipp (tol ajal tuntud Kommunismi mäetipuna) ja Han-Tengri).

Jaan Künnap on lõpetanud alpinismi instruktorite (1982) ja mägipäästjate kooli (1983) ning on mitmekordne VSÜ "Kalevi" meister kaljuronimises ja matkatehnikas. Ta on Jaan Künnapi Alpinismiklubi IV taseme treener.

1990. aastal korraldati Eesti Kalatööstus ümber riiklikuks aktsiaseltsiks Ookean ning 1992. aastal kadus vajadus tuukrite järele. Seetõttu kaotas Künnap sama aasta lõpul senise töö ning jätkas Eesti Noorte Mereklubis fotoringi juhendajana ja oli laeval vahimadruseks.Jaan Künnap. Mitu elu on parem kui üks. Jaan Künnapi Alpinismiklubi, 2025. Lk 28 1998. aastal vahetas ta senise koha fotograafi ameti vastu Tallinna Linnamuuseumis, kus töötas kuni 2018. aastani.

Ta on Eesti Fotokunstiühingu asutajaliige (1987).Eesti Fotokunstiühingu asutamiskongress Tallinnas Kinomajas 19.dets. 1987.a. (veebiarhiiv)

Alpinism
Ta on alpinismiga tegelenud 1972. aastast. 1984–1989 töötas ta rahvusvahelistes alpilaagrites.

pisi|1982. aasta ekspeditsioon Tartu ülikool 350 mäetippu
Kuuetuhandeliste esmavallutused
1982. aastal võttis ta osa Tartu Ülikooli 350. aastapäeva tähistamiseks ekspeditsioonist Kesk-Pamiiri Tanõmasi mäeahelikule. Selle käigus esmavallutati Nõukogude Liidu tolle aja kõrgeim vallutamata mägi (sai nimeks Tartu ülikool 350 ja tipu kõrguseks arvati olevat 6350 m). Ekspeditsiooni juhtis Kalev Muru ning tippu jõudsid kuus alpinisti, kelle seas ka Jaan Künnap (tõusujuht).

1984. aastal käisid eestlased jälle Pamiiris mäetippe esmavallutamas. 6047 meetri kõrgusele nimeta tippu tõusti kolme grupiga erinevatel marsruutidel. Tõusugrupp, mida juhtis Jaan Künnap, jõudis tippu 18. augustil (päev varem jõudis tippu Ilmar Priimetsa juhitud grupp). Tipp nimetati Tallinna mäetipuks.

Neli seitsmetuhandelist kahe aastaga
pisi|left|Kommunismi mäetipul 1985. aastal. Tagareas: Jaan Künnap, Kalev Muru, Junko Tabei ja Ilmar Priimets. Eesreas: Alfred Lõhmus, Nobuko Yanagisawa ja Mayuri Yasuhara
1986. aastal töötas ta rahvusvahelises alpilaagris Pamir treener-konsultandi ja mägipäästjana. Koos Alfred Lõhmuse ja Kalev Muruga tegid nad 3 nädalaga 3 kõrgtippu – Korženevskaja (7105 m), Kommunismi (7495 m) ja Lenini mäetipp (7134 m).

1986. aastal olid Künnap, Lõhmus ja Muru giidiks ka kahele prantslasele (Emmanuel Chombot ja Christophe Revěret), kes laskusid Lenini mäetipul 7000 meetri kõrguselt langevarjudega.

1987. aastal korraldati ametiühingute üleliiduline alpinistide ekspeditsioon Tian Shani Han-Tengrile (7010 m). Selle koosseisus tõusid tippu 8. augustil esimeste eestlastena Kalev Muru ja Jaan Künnap.

Mägigiid ja tõusude juht (1984–1997)
pisi|Eestlaste esimene grupp Aafrika kõrgeimal tipul. Tipputõusu juhtis Jaan Künnap
Aastatel 1989–1991 korraldasid Tallinna alpinistid mitu ekspeditsiooni Pamiiri ja Tian Shani seitsmetuhandeliste mäetippudele, kus Jaan Künnap tegutses kas mägigiidi või tipputõusu juhina: 1989. aastal Lenini mäele Mihhail Sobelmani juhtimisel (tippu jõudis 11 alpinisti), 1990. aastal Vladimir Vladimirov-Meema juhtimisel Leninile (tipus käis 15 inimest) ja Han-Tengrile (tippu jõudis 7 inimest), 1991. aastal Vladimir Vladimirov-Meema juhtimisel Korženevskajale (tippu jõudis 5 inimest) ning Kommunismile (tippu tõusis 7 inimest).

1993. juhtis ta Eestist lähetatud esimese alpinismigrupi (ekspeditsiooni juht Vladimir Vladimirov-Meema) tipputõusu Alpide kõrgeima mäe Mont Blanci tippu. Prantsusmaa poolelt lähtunud marsruudil jõudis tipus ära käia 11 alpinisti. 1994. aastal suundus esimene eestlaste grupp (ekspeditsiooni juht Vladimir Vladimirov-Meema) Aafrika kõrgeimale mäele. Tõusu Kilimanjaro (5895 m) tippu juhtis Jaan Künnap.

1997. aasta jaanuaris juhtis Künnap eestlaste grupi Lõuna-Ameerika kõrgeimale mäele Aconcagua (6960 m), mille käigus tõusis ta 6. veebruaril koos Enn Nõmmiku ja Üllar Põlluga tippu.

Isiklik kõrgusrekord (1998)
1998. aastal lähetati Eestist esimene ekspeditsioon Himaalajasse kaheksatuhandelist mäetippu vallutama. Selle ekspeditsiooni käigus, kus viis alpinisti Cho Oyu (8188 m) tippu jõudsid, tõusis Jaan Künnap nõlval 8000 meetri kõrgusele (Tõivo Sarmeti andmetel 7900 m), püstitades isikliku kõrgusrekordi.

Tõusud 2000. aastatel
2002. aastal tõusis Jaan Künnap taas seitsmetuhandelise tippu. JKA järjekordse Pamiiri ekspeditsiooni käigus juhtis ta Lenini mäetippu neli kaaslast.

2004. aasta juulis–augustis juhtis ta Eesti ekspeditsiooni Han-Tengrile, kus 5. augustil 2004 toimunud maavärin põhjustas jää- ja lumelaviini. Hukkus 11 alpinisti. Laviini puhkemise ajal jäid Eesti ekspeditsiooni liikmed laviini alumisse ossa, kuid pääsesid õnnelikult ja organiseerisid laviinijäänute päästmistöid. Nad päästsid kahe alpinisti elu ning aitasid päästetööle tõhusalt kaasa. 

21. juulil 2007 tõusis Jaan Künnapi juhtimisel rekordarv eesti alpiniste, 62 alpinisti, Elbruse läänetippu (5642 m). Neist kaks vallutasid ka idatipu (5621 m).

2009. aastal osales ta mägimatkal Türgis, mille käigus tähistati 180 aasta möödumist Ararati (5165 m) mäe vallutamisest J. F. Parroti poolt tõusuga selle mäe tippu.

Kõrgtõusud
Põhiallikas:
1982 – Tartu ülikool 350 (6350 m)
1984 – Lenini mäetipp (7134 m)
1984 – Tallinna mäetipp (6047 m)
1985 – Korženevskaja (7105 m)
1985 – Kommunismi mäetipp (7495 m)
1986 – Lenini mäetipp (7134 m)
1986 – Korženevskaja (7105 m)
1986 – Kommunismi mäetipp (7495 m)
1987 – Korženevskaja (7105 m)
1987 – Han-Tengri (7010 m)
1988 – Korženevskaja (7105 m)
1989 – Lenini mäetipp (7134 m)
1989 – Korženevskaja (7105 m)
1989 – Kommunismi mäetipp (7495 m)
1990 – Lenini mäetipp (7134 m)
1990 – Korženevskaja (7105 m)
1991 – Lenini mäetipp (7134 m)
1997 – Aconcagua (6960 m)
1998 – Cho Oyu (tõusis nõlval 8000 m kõrgusele)
2004 – Han-Tengri (tõusis 6000 m kõrgusele)

 Looming 
Üle 11000 Jaan Künnapi foto on jõudnud Vikipeedia pildipanka Wikimedia Commonsisse.Photographs by Jaan Künnap Wikimedia Commons
pisi|Jaan Künnap ja Riho Västrik 1998. aastal Everesti baaslaagris. 1999. aastal valmis Västriku film Jaan Künnapist
 Raamatud 
2004 – "Matkaspordi käsiraamat". ISBN 9949104122 (koostaja ja toimetaja Jaan Künnap)
2013 – "Fotograafia minu elus". ISBN 9789949309030
2016 – "Sõlmed ja pleisid". ISBN 9789949388738 (tekst ja fotod Jaan Künnap)
2025 – "Jaan Künnap. Mitu elu on parem kui üks". ISBN 9789916430385 (teksti autor Sirje Presnal, fotode autor Jaan Künnap)

 Dokumentaalfilmide operaator 
1982 – "Tartu Ülikooli tipp", operaator, Tartu Riiklik Ülikool
1998 – "Eestlased Ameerika katusel", operaator, OÜ Vesilind 
1998 – "Nelikümmend aastat hiljem", üks operaatoritest, OÜ Vesilind 
1998 – "Cho-Oyu", üks operaatoritest, OÜ Vesilind 
2001 – "Lenin – inimene ja mägi", üks operaatoritest, OÜ Vesilind ja J.K. Alpinismiklubi 

Jaan Künnapist on tehtud portreefilm "Lumeleopard" (1999, OÜ Vesilind).

 Fotoloomingu näiteid 

 Tunnustus 
1987 – aunimetus Lumeleopard (tõusnud nelja Nõukogude Liidu üle 7000 m kõrguse mäe tippu)
1988 – BDHX CCCP pronksmedal NSV Liidu fotokunsti propageerimise eest välismaal 
2001 – Eesti Punase Risti III klassi teenetemärk (mägironija ja loodusfotograafina)
2001 – Peeter Toominga fotopreemia
2019 – eestikeelse Vikipeedia aasta fotograaf"Eestikeelse Vikipeedia aasta fotograaf 2019: Jaan Künnap" Wikimedia Eesti, 31. detsember 2019.
2020 – eestikeelse Vikipeedia aasta fotograaf"Jaan Künnap on eestikeelse Vikipeedia aasta fotograaf 2020" Wikimedia Eesti ajaveeb, 14. detsember 2020.
2023 – eestikeelse Vikipeedia aasta fotograaf"Jaan Künnap on eestikeelse Vikipeedia aasta fotograaf 2023" Wikimedia Eesti, 11. detsember 2023
Jaan Künnap oli valitud ka Eesti kunstnike sajandi 100 suurkuju hulka.

 Auhinnalisi kohti fotokonkurssidel 
1972 – vabariiklik Spordilehe fotovõistlus, III koht
1982 – vabariiklik "Portree 82", I järgu diplom
1982 – vabariiklik "Fotoränd – 82", III preemia
1982 – vabariiklik VSÜ "Kalev", I koht
1982 – Spordilehe fotovõistlus, III auhind
1983 – vabariiklik "Fotoränd – 83", I koht   
1983 – vabariiklik Fotoklubide näitus, I koht
1983 – rahvusvaheline "Külaelu – 83", Fotosalons "Uzvara" (Läti), III koht
1984 – "Eesti NSV fotokunst '84", medal
1984 – vabariiklik "Loodusfoto", eriauhind
1985 – "ENSV fotokunst '85", III koht
1985 – Spordilehe "Fotovõistlus", II auhind
1985 – vabariiklik "Fotoränd – 85", II koht
1985 – Baltimaade "Turismifoto", I koht
1985 – üleliiduline "Turism", Jaremtsa (Ukraina NSV), I koht
1985 – rahvusvaheline "Merevaigumaa 85", III koht
1985 – üleliiduline näitus BDHX CCCP "Moja Rodina", Moskva, III koht 
1986 – üleliiduline fotonäitus, Moskva, peapreemia
1986 – vabariiklik "Matkafoto 1986", I ja III koht
1986 – vabariiklik "Inimene ja Maa", III koht
1986 – üleliiduline "Maa ja inimesed – 86", Krasnodar (Venemaa), III koht
1986 – üleliiduline fotonäitus, Moskva, II koht
1986 – Õhtulehe fotovõistlus "Tänane Tallinn XXII", I preemia
1986 – "Fotosport 86" Comité International Olympique, Reus (Hispaania), III koht
1986 – vabariiklik "PORTREEFOTO 86", II koht
1986 – Salon International de la Photographie Artistioue-Katowice, Poola, eripreemia
1986 – rahvusvaheline näitus ajaleht Trud, Moskva, I koht
1987 – Rahva Hääle fotovõistlus, II preemia
1987 – vabariiklik "Portreefoto 87", II koht
1987 – üleliiduline festival, Moskva, diplom
1987 – üleliiduline "Mäed ja inimesed", Almatõ (Kasahstan), I koht
1987 – üleliiduline "Maa ja Inimesed – 87", Krasnodar, I koht
1987 – rahvusvaheline "Merevaigumaa 87", eripreemia
1987 – Zagreb Salon, Jugoslaavia, eripreemia
1987 – XVIII International Salon of Photographic ART "VENUS 87", Poola, eripreemia 
1987 – vabariiklik "PRESSFOTO 87", diplom
1987 – "Welt des Sports", Internationaler Sport-Foto-Salon, Ulm (Saksamaa), diplom
1987 – Biennal Internacional de Fotografia "Europa 87", Reus (Hispaania), eripreemia
1987 – rahvusvaheline "Sõpruslinnad '87", Tartu, eriauhind
1988 – Associacao Fotografica do Porto, Portugal, eripreemia
1988 – ajalehe Rahva Hääl fotovõistlus, II preemia
1988 – Salo Internacional de Fotografia Esportiva "Fotosport–88", Reus (Hispaania), medal
1988 – vabariiklik fotovõistlus "Noorus", diplom
1988 – rahvusvaheline fotovõistlus Läti NSV-s, diplom
1988 – fotovõistlus "Tänane Tallinn XXIV", I preemia
1988 – Word Health Organization, Genf (Šveits), diplom
1988 – Krakowskie Towarzystwo Fotograficxne "VENUS 88", Poola, diplom
1989 – rahvusvaheline "Naine fotokunstis – 89", eripreemia
1989 – rahvusvaheline "Merevaigumaa 89", eripreemia (Leedu Fotokunstnike Liidult)
1989 – Krakowskie Towarzystwo Fotograficxne "VENUS 89", Poola, diplom
1989 – rahvusvaheline "TALLINN ZOO 1939 – 1989", I koht 
1989 – rahvusvaheline "Fotograafika – 89", Minsk (Valgevene), diplom
1989 – IX Biennal Internacional de Fotografia Europa 89, Reus (Hispaania), eripreemia
1989 – kuue riigi fotograafide konkurss "Schwerini loss", Schwerin (Saksamaa), peapreemia 
1990 – International Exhibition of Nature Photography, Savitaipale (Soome), eripreemia
1990 – XVIII International Salon of Photographic Art "VENUS 90", Poola, eripreemia
1992 – "Sport", Comité International Olympique, Barcelona (Hispaania), eripreemia
1999 – vabariiklik "Katusepildid" Ühispangas, peapreemia
2001 – Peeter Toominga nimeline fotopreemia, konkursi peapreemia
2001 – konkurss "Sport objektiivis", III preemia
2001 – "Päev Tartus", diplom
2001 – rahvusvaheline fotofestival "Narva sügis". Parim Maastikufoto
2001 – "Vereta Jaht 2001", eripreemia
2002 – "Vereta Jaht 2002", interneti esikoht
2002 – rahvusvaheline fotofestival "Narva sügis". Parim Käsitusfoto
2003 – "Päev Tartus", I preemia
2003 – fotofestival "Narva Sügis", I koht
2004 – "Päev Tartus", I preemia
2005 – Peeter Toominga nimelise fotopreemia konkurss, diplom
2007 – "Vereta Jaht 2007", eripreemia
2009 – "EFK 2009", Parim portree ja ekspositsioon
2010 – "Fotokunst 2010". Parim kunstiline, Parimine akt ja loodusmaastik.
2010 – Baltijas foto-festivala "ArtCamp 2010" äramärgitud autorikomplekt
2010 – rahvusvaheline fotofestival "Narva sügis". Parim aktifoto ja "Grand Pree"
2010 – "EFK 2010". Parim autorikomplekt ja Perfektne M/V komplekt
2010 – fotokonkursi "Looduse aasta foto 2010" III koht kategoorias "Maailma loodus"
2011 – Baltijas foto-festivala "ArtCamp 2011" äramärgitud autorikomplekt
2011 – fotokonkursi "Looduse aasta foto 2011" äramärgitud töö kategoorias "Maailma loodus"
2011 – "EFK 2011", parim autorikomplekt
2011 – rahvusvaheline fotofestival "Narva sügis". Parim Efektsuse eksperiment.
2013 – fotokonkursi "Looduse aasta foto 2013" I koht kategoorias "Vormi mängud looduses"
2015 – "EFK 2015" I koht autorikomplekt
2015 – rahvusvaheline fotofestival "Narva sügis". XXI EFK "Parim Fotograafika"
2017 – "EFK 2017" III koht M/V mäed
2017 – rahvusvaheline fotofestival "Narva sügis". XXIII EFK diplom "Panuse eest, klassikalise foto arendamisse"

 Näitused 
Künnapil olnud üle saja isikunäituse.

 Osalemine näitustel 
pisi|Aktifotonäitus Kiek in de Kökis 1991. aastal
pisi|Näitus "Gravüürid valgusega" Fotomuuseumis 2016. aastal
1983 – grupinäitus Zaporižžja Kunstimuuseumis
1984 – vabariiklik näitus "Eestlase portree"
1985 – rahvusvaheline grupinäitus mägedest Jaapanis
1985 – rahvusvaheline grupinäitus "Aktifoto Raevanglas I", Tallinn
1986 – Tartu rahvusvaheline "Naine fotokunstis – 86", Moskva
1986 – International Salon of Photographic of Santos, Brasiilia
1987 – koos Helen Künnapiga (6-aastane) "Helen Kalalaadal" Tallinna vanalinna päevadel
1987 – "Eesti foto Moldaavias", Tiraspol
1987 – Salon National D'art Photographique Paris, Prantsusmaa
1988 – "Päev Tallinnas 88", Tallinn
1988 – viie mehe näitus "Vanalinnapäevad", Kopenhaagen (Taani)
1988 – Toronto International Salon of Photography, Kanada
1988 – Salon Internacional de Fotografia Zaragoza, Hispaania
1988 – New Zealand International Exhibition of Photography, Taani
1988 – Singapore International Salon of Photography, Singapur
1988 – "Fotografia kinmatografoe", Ateena (Kreeka)
1989 – "Kuidas portreteerida eestlast 1867–1989", Tallinn
1989 – kuue riigi fotograafide näitus "Schwerini loss", Schwerin (Saksamaa)
1989 – kuue riigi fotograafide näitus "Schwerini loss", Bonn (Saksamaa)
1989 – kuue riigi fotograafide näitus "Schwerini loss", Praha (Tšehhi)  
1989 – kuue riigi fotograafide näitus "Schwerini loss", Budapest (Ungari)
1989 – grupinäitus "Päev Tallinnas", Trentino (Itaalia)
1989 – grupinäitus "Päev Tallinnas", Rovereto (Itaalia)
1989 – "Welt des Sports", Internationaler Sport-Foto-Salon, Ulm (Saksamaa)
1989 – "Monfodi '88", Szolnok (Ungari)
1989 – IX Biennal Internacional de Fotografia Europa 89, Reus (Hispaania)
1989 – IX Biennal "Europa – 89", Ciutadella de Menorca (Hispaania)
1989 – IX Biennal "Europa – 89", Barcelona (Hispaania)
1989 – IX Biennal "Europa – 89", Tortosa (Hispaania)
1989 – IX Biennal "Europa – 89", Mataro (Hispaania)
1989 – IX Biennal "Europa – 89", Esparreguera (Hispaania)
1989 – IX Biennal "Europa – 89", Vilanova I la Geltru (Hispaania)
1989 – IX Biennal "Europa – 89", Sabadell (Hispaania)
1990 – IX Biennal "Europa – 89", Manresa (Hispaania)
1990 – IX Biennal "Europa – 89", L'Hospitalet de Llobregat (Hispaania)
1990 – kuue riigi fotograafide näitus "Schwerini loss", Varssavi (Poola)
1990 – kuue riigi fotograafide näitus "Schwerini loss", Tallinn
1990 – "Eesti foto", International Exhibition of Nature Photography, Savitaipale (Soome)
1991 – rahvusvaheline grupinäitus "Aktifoto Raevanglas II", Kohtla-Järve
1991 – grupinäitus "Vanalinnapäevad", Trentino (Itaalia)
1992 – "Sport", Comité International Olympique, Barcelona (Hispaania)
1992 – ekspositsioonis "XXV olümpiamängud", Barcelona (Hispaania)
1992 – 25th International Exhibition of Photography Zagreb Salon, Horvaatia, eripreemia
1995 – "Pea asi" koos Liina Kolkiga, Pedagoogikaülikoolis Tallinnas
1995 – "Pea asi" koos Liina Kolkiga, Pärnu Uue Kunsti Muuseum
1999 – Gran Tour delle Colline, Circolo fotografico arno, Rooma
2001 – "Kesklinn ja aeg", vanad fotod: vennad Parikased, Nikolai Nyländer, Hans Vanaveski, A. Alla, J. Simm, A. Vaik, V. Ahonen ja Künnapilt olid uued fotod Tallinnast, Tallinn
2008 – Brüssel, Euroopa Parlament, "Eesti Vabariik 90"
2016 – "Gravüürid valgusega", FotomuuseumGravüürid valgusega eestifoto.ee, 14. september 2016
2018 – EFKÜ fotonäitus Itaalias, Sestri Levante galeriis

Isiklikku
Tal on tütred Helen Künnap (1980) ja Saskia Künnap (2001).

Jaan Künnap on ateist.

Vaata ka
 Jaan Künnapi fotode virtuaalnäitus

Viited

 Välislingid 


 JK Alpinismiklubi veebileht
Matkaspordi käsiraamat
Meedias
"Kuidas saada alpinistiks?" Reisimaailm, 1–2000
"Mäed on täis põnevust ja riski" Reisimaailm, 3–2001
Silvia Paluoja "Isepäine Lumeleopard kasvatab innukalt järglasi" Pärnu Postimees, 8. september 2007
Birgit Püve "Jaan Künnap – poeet maailma katusel" Eesti Ekspress, 15. veebruar 2006
"Eestlased vallutasid Euroopa tipu" Postimees, 20. juuli 2008
"Fotod: Alpinistist ja tuukrist fotograaf Jaan Künnap esitles oma tööde kogumikku" Kroonika, 8. veebruar 2013
 Andre Nõmm "Teerajajast lumeleopard" Go Reisiajakiri, 2/2013
 Jaano Martin Ots "Fotograaf ja päästja Jaan Künnap avas Wikimedias ajaloolise fotonäituse merepäästetöödest" majandus24.postimees.ee, 20. mai 2020

Kategooria:Eesti alpinistid
Kategooria:Eesti fotograafid
Kategooria:Eesti vikifotograafid
Kategooria:Eesti loodusfotograafid
Kategooria:Mägigiidid
Kategooria:Eesti Punase Risti III klassi teenetemärgi kavalerid
Kategooria:Sündinud 1948