Nandu

Nandu (Rhea americana; varasem eestikeelne nimetus suurnandu) on lennuvõimetu lind, kes elutseb Lõuna-Ameerikas. Ta on väikenandu (Rhea pennata) kõrval üks kahest liigist, kes kuulub perekonda Rhea (nandu). 

Ta elutseb peamiselt avatud maastikul, näiteks rohtlas, savannis ja märgaladel. Tavaliselt armastab kõrge rohurindega alasid, aga elab ka avatud rohumaadel ja põldudel. Nandu on Lõuna-Ameerika suurim lind.

 Kirjeldus 

Täiskasvanud nandu kaalub keskmiselt 20–27 kg, on 127–140 cm pikk (kehatüvi nokast sabani mõõdetuna) ja 1,5 m kõrge. Nandulastel puudub rinnakukiil. 

Isased nandud on suuremad kui emased. Suurimad isased võivad kaaluda kuni 40 kg, olla 183 cm kõrged ja 150 cm pikad, kuigi nii suuri linde kohtab harva. Nandu jalad on pikad (jooksmeluu on 33,5–37 cm pikk) ja tugevad ning neil on jooksmeluu esiküljel 22 horisontaalset plaati. Neil on kolm varvast. Nandu tiivad on üsna pikad, kuigi ei võimalda lendamist. Ta kasutab neid jooksmisel, et hoida parempöörete ajal tasakaalu, ja paaritumisrituaalide ajal.

pisi|left|Nandu tibu
Nandudel on kohev, pruunikashall sulestik, mis on igal indiviidil erinev. Üldiselt on isaslinnu sulestik tumedam kui emasel. Looduses esineb ka albiinosid, eriti Argentinas. Vastkoorunud nandud on hallid pikkade tumedate triipudega.

Levik ja elupaik

Nandu on endeemne liik Argentinas, Boliivias, Brasiilias, Paraguays ja Uruguays. Väiksemaid metsikuid nandupopulatsioone leidub veel Kuubal, Hondurasel ja Saksamaal. Nandu eelistab avatud maastikku ja rohumaad, kus leidub taimi keehirsi (Paspalum) ja alangi (Imperata) perekonnast. Kuigi nandu elutseb ka savannis, märgaladel ja isegi kõrbetes, eelistab ta siiski piirkondi, kus leidub veidigi kõrgemat taimkatet. Nandu eelistab madalamaid elupaiku ja elab harva aladel, mis asuvad rohkem kui 1200 m kõrgusel.

Väike populatsioon nandusid asustas uue ala Saksamaal. 2000. aasta augustis põgenesid üks isaslind ja viis emaslindu farmist Groß Grönaus (Schleswig-Holsteinis). Põgenenud linnud elasid talve üle paigas, mis sarnanes nende Lõuna-Ameerika päritolupiirkonnaga. Neil õnnestus saada ka järglasi. Nad ületasid Wakenitzi jõe ja seadsid end sisse Thandorfi küla lähistel (Nordwestmecklenburgi piirkonnas). 2012. aasta vaatlusega tuvastati, et populatsioonis on juba üle 100 isendi ning see on jäädavalt ümber asunud.

 Käitumine ja ökoloogia 

Käitumine rühmas ja üksikuna
pisi|left|Nandu looduses
Nandu on vaikne lind ja häälitseb ainult sigimishooajal, mil toob kuuldavale madalaid kõmisevaid helisid. Nandu tibude häälitsus on kurvameelne vile. Väljaspool paaritumisaega moodustavad nandud 10–100-liikmelisi rühmi. Rühmades on nad vähem ärevad. Isased võivad olla teiste isaste vastu agressiivsed. Põgenedes jooksevad nandud siksakitades, tõstes kordamööda mõlemat tiiba. Rühmad hajuvad laiali paaritumisajal, mis on talvel.

Toitumine

Nandu toitub peamiselt laialehistest taimedest ning hooajalistest viljadest ja seemnetest. Ta sööb ka putukaid, skorpione, roomajaid, väikseid närilisi ja isegi väikseid linde.

Nagu teisedki linnud, kes toituvad raskesti seeditavast taimsest massist, neelab ka nandu kiviklibu, mis aitab toitu maos peenestada. Neile on eriti atraktiivsed läikivad objektid ja mõnikord neelavad nad neid kogemata alla.

Põllupidajatel on nandust kasu, kuna ta hävitab kahjureid. Nandu sööb peaaegu kõiki suuri selgrootuid, kuid ei toitu teraviljast ega eukalüptist. Ta püüab rohutirtse, prussakaid ja teisi kahjureid. Noorlinnud söövad rohkem loomset toitu kui täiskasvanud isendid. Nandu on võimeline sööma suurtes kogustes kiletiivalisi ja neid ei tundu nõelamine häirivat. Mõnikord kogunevad nad raibete ümber kärbseid sööma ja neid on põuaperioodil nähtud söömas surnud või surevat kala.

Paljunemine
Pulmamäng
Talvel, kui suured karjad laiali hajuvad, moodustavad nandud kolm avatud rühma: üksikud isased, emaste rühm, mis koosneb 2–15 linnust, ja aastaste noorlindude rühm. Sellel perioodil muutuvad isaslinnud üksteise suhtes agressiivsemaks. Nad hakkavad püüdma emaste tähelepanu häälitsedes, sirge kaelaga ülakeha tõstes ja sulestikku saputades. Nad tõstavad tiivad ja võivad mõnda aega niimoodi joosta. Mõnikord saputavad nad jooksmise ajal pikalt tiibu. Kui isased on emaste tähelepanu võitnud, hakkavad nad kutsuvalt häälitsema ühele kindlale emaslinnule. Tihti kõnnivad nad samal ajal väljavalitud emase kõrval või ees ning sirutavad tiibu ja langetavad pead. Edasi muutub isaslind intensiivsemaks ning hakkab oma kaela raputama ja sellega õhus kaheksakujulisi liigutusi tegema. Seejärel toimub paaritumine ning isane juhatab emase oma pesa juurde.

Munemine
pisi|Nandu muna muuseumis
Munemise ajal on isane tavaliselt juba pesal ja käitub emase suhtes agressiivselt, varjates pesa tiibadega. Mõne aja pärast ta rahuneb ning lubab emasel pesa äärele muneda. Isane veeretab muna pessa.

Pesades võib olla kuni 80 muna, mille on munenud erinevad emased. Üks emane võib muneda 5–10 muna. Tavaline kurna suurus on siiski 26 muna ja munad on munenud seitse erinevat emast.

Isased nandud on polügüünsed ja emaslinnud polüandrilised. See tähendab, et emased liiguvad sigimisperioodil ringi, paaritudes erinevate isastega ja munedes nende pessa muna. Isased on seevastu paiksed, hoolitsevad pesa ja poegade eest ning tegelevad haudumisega. Haudumine toimub ainult öösel ja varahommikul ning kestab kokku 39 ööpäeva.

Nandu munad on mõõtmetelt väiksemad kui jaanalinnu munad. Need on ligikaudu 13 x 9 cm suured ja kaaluvad keskmiselt 600 g. Koor on värskelt munetud munal rohekaskollane, valguse käes värvus tuhmub.

Pesa on ehituselt lihtne, maapinna sisse kraabitud kergelt kausjas ase. Pesa asub varjatud kohas ja selle ehitavad isased. Nad tassivad kokku lehti, rohtu ja oksi ning jätavad need pesa ümber. Kõik munad kooruvad 36 tunni jooksul, isegi kui munade vanuse vahe on kaks nädalat. Nandud saavutavad suguküpsuse 2–3-aastaselt.

Vaenlased


Vangistuses sündinud ja farmides peetud lindude loodusesse vabaks laskmisel on ilmnenud probleem. Vangistuses peetud linnud on julgemad ja ettevaatamatumad kui looduses kasvanud. See teeb nad lihtsaks saagiks kiskjatele. 2006. aastal võeti vastu juhend, mille alusel treenitakse nandusid kiskjatele efektiivsemalt reageerima ja vabastatakse loodusesse vaid kõige ettevaatlikumad isendid.

Farmid
pisi|Nandu farmisNandut kasvatatakse Põhja-Ameerika ja Euroopa farmides nagu ka emu ja jaanalindu. Põhiliseks saaduseks on nende liha, munad, nahk ja õli. Õli on kasutusel kosmeetikatoodetes (kreemid, seebid, šampoonid jm).

Nandu Eestis
Eestis asub mitu jaanalinnufarmi. Nendest tuntumad on Muhu jaanalinnufarm ja Sassi talu Järvamaal. Sassi talus on 2005. aastast ka kaks nandut. 2008. aastal hauti välja esimesed tibud.

Rahkla küla Liivamäe talu nandudest kaks põgenesid 2021. aastal. Üks neist naasis kaks kuud hiljem, olles iseseisvalt looduses hakkama saanud.Merly Raudla. Kuulus nandu jõudis koju, teine jooksik on veel kadunud. Virumaa Teataja, 2. november 2021.

Nandusid on näidatud avatud talude päevadel ka Otepää vallas Hobusaare talus.

Nandu on olemas Tallinna loomaaias.

Ohustatus
Nandu on Rahvusvahelise Looduskaitseliidu (IUCNi) andmeil ohulähedane liik (NT). Peamiselt ohustab nandusid elupaikade kadumine, eriti Lõuna-Ameerika rohumaade karjamaadeks ja rantšodeks muutmise tõttu.

Vaata ka
 jaanalind
 kaasuarilised
 kiivilised

Viited

Välislingid

Kategooria:Jaanalinnulised
Kategooria:Lõuna-Ameerika linnud

ja:レア (鳥類)#アメリカ・レア