Vili

Vili (fructus) on õistaimede organ, mis sisaldab seemneid. Vili koosneb viljakestast ja seemnest.

 Vilja teke 
Kui tolmlemine – õietolmu kandumine tolmukatelt emakasuudmele – on olnud edukas, hakkavad tolmuterad idanema ja tungivad sigimikku. Õiest hakkab sõltuvalt emakate arvust arenema kas lihtvili või koguvili. Õisikust omakorda hakkab arenema vilikond. 

 Vilja areng ja valmimine 
Kasvavat ja arenevad tillukest vilja nimetatakse viljahakatiseks. Viljahakatised kasvavad ning hakkavad seejärel valmima. Olenevalt sellest, kas vilja veesisaldus valmimisel suureneb või väheneb, jagatakse vilju lihakviljadeks ja kuivviljadeks. Kuivviljadest kasvatatakse kultuuris teravilju, kaunvilju, pähkleid, seemneid jne. Lihakvilju kannavad hinnatud puuviljakultuurid (luu-, õun- ja pomerantsviljad) ning marjakultuurid.  

Aiakultuuride viljadel eristatakse kolme küpsusastet: Kivistik, J., Taim ja aednik, Tallinn, Ilo, 2007
 koristusküpsus – vili on lõpliku suuruse ja kujuga;
 tarbimisküpsus – vili saavutab iseloomuliku põhivärvuse ja parima maitse;
 bioloogiline küpsus – seemned pruunistuvad.

 Seemned 
Sigimikus olevatest seemnealgmetest arenevad vilja sisemuses seemned. Bioloogiliselt küps seeme on uue taime alge. Kui vili on tekkinud viljastumata munarakust ehk partenokarpselt, siis seemneid ei moodustu. Vastavalt seemnete arvule jagunevad viljad üheseemnelisteks ja mitmeseemnelisteks. 

 Viljade ja seemnete levik 
Bioloogilise küpsuse saavutanud viljad jagunevad avaviljadeks ja sulgviljadeks. Valminud avavili avaneb ja pillab seemned laiali, sulgviljal jääb viljakest seemne ümber ning vili ise kukub emataime lähedusse. Et aga emataime vahetus läheduses napib noore taime arenguks vajalikke toitaineid, valgust ja ruumi, on taimedel välja kujunenud mitmeid levimisviise. Viljade ja seemnete levimisel tuntakse mõisteid autohooria ehk iselevi ja allohooria ehk tegurlevi. Iselevi vahendid ongi eelkõige paiskviljad, mis heidavad avanedes seemned emataimest võimalikult kaugele. Tegurlevi puhul kasutavad taimed teiste elusolendite (loomad, inimesed) ning loodusnähtuste (tuul, vesi) abi.

 Leviku tüübid  

 Tuullevi ehk anemohooria 
 Vesilevi ehk hüdrohooria 
 Loomlevi ehk zoohooria
 Inimlevi ehk antropohooria

 Viljade liigitus 

 Liigitus tekkimise järgi 

 Paljasvili 
 Rüüsvili
 Koguvili 

 Liigitus ehituse järgi 

 Õunvili
Luuvili
Mari

 Liigitus viljatüübi järgi 

Kuivvili
Avavili
Kaun
Kupar
Kõder
Kõdrake
Kukkur
Sulgvili
Pähkel
Pähklike
Teris
Tõru
Seemnis
Laguvili
Lihakvili
Pomerantsvili
Luuvili
Mari
Õunvili

 Liigitus levimisvahendi tüübi järgi 
 Paiskvili
 Tiibvili
 Ujuvili

 Viited