Peer Gynt

"Peer Gynt" on Henrik Ibseni 1867. aastal valminud näidend. Edvard Grieg kirjutas sellele muusika.

 Sisukokkuvõte 

Peer Gynt on kunagise rikka ja austatud mehe Jon Gynti poeg. Jon Gyntist sai aga joodik ning ta kaotas kogu oma raha, jättes Peeri ja ta ema Åse vaesusse. Peer tahab taastada selle, mis isa hävitas, kuid raiskab aja hoopis kiitlemisele ja õhulosside ehitamisele. Ta satub kaklusesse ja röövib pulmapäeval ära pruudi – Hægstadi Ingridi. Peer kuulutatakse lindpriiks ja peab kihelkonnast põgenema. Oma teekonnal kohtab ta kolme armujanus piimaneidu, rohelisse riietatud tüdrukut, Dovre mägedes elava vanamehe tütart, kellega ta tahab abielluda, ning Bøygenit.

Solveig, kellega Peer Hægstadi pulmas tutvus ja keda armastama hakkas, tuleb mehele tema metsamajakesse järele, et koos temaga sinna elama jääda. Ent Peer jätab ta maha, minnes oma teed. Ta on palju aastaid ära, tegeleb mitmesuguste ametitega ja mängib mitmesuguseid rolle, kaasa arvatud Maroko rannikul kahtlaste ettevõtmistega seotud ärimeest. Peer eksleb kõrbes, külastab möödaminnes Memnonit ja Sfinksi, temast saab beduiinipealik ja prohvet, ta püüab võrgutada ühe beduiini tütart Anitrat ning jõuab lõpuks Kairo hullumajja, kus külalist tervitatakse kui keisrit. Kui ta vana mehena viimaks koduteele asub, elab ta üle laevahuku. Laeva pardal on ta kohtunud ka Veidra Reisijaga, kes tahab kasutada Peeri keha selleks, et uurida välja unenägude asupaik.

Jõudnud tagasi kodukihelkonda, osaleb Peer ühe talumehe matusel ning paneb oksjonile kõik oma varasemast elust alles jäänud asjad. Ta kohtab ka nööbivalajat, kes väidab, et kui Peer ei suuda selgitada, millal ja kus oma elu jooksul on ta olnud "tema ise", peab tema hinge koos teiste defektsete asjadega üles sulatama. Seejärel tutvub Peer Kõhna Mehega, kes usub, et teda ei saa pidada tõeliseks patuseks ega põrgusse saata.

Peeri haarab veelgi suurem meeleheide. Ta pöördub tagasi Solveigi juurde, kes on teda kõik need aastad majakeses oodanud. Naine ütleb, et tema usus, lootuses ja armastuses on Peer olnud alati tema ise.
 Tegelased 
Åse (talupidaja naine)
Peer Gynt (tema poeg)
Kaks naist maisikottidega
Aslak (sepp) 
Pulmalised
 Majavalitseja
 Viiuldaja
Piirkonda hiljuti elama asunud mees ja tema naine 
Solveig ja väike Helga, nende tütred 
Talupidaja Hægstadis
Ingrid, tema tütar
Peigmees ja tema vanemad
Kolm karjustüdrukut
Tüdruk rohelises
Dovre-isand
Õukondlastest trollid, Trollitüdrukud ja -poisid, Nõiad, Gnoomid, mäevaimud, haldjad
Inetu laps
Hääl pimeduses, Linnukarjed
Kari (sauniku naine)
Härra Cotton, härra Ballon, Herr von Eberkopf ja Herr Trumpeterstraale, rändajad. Varas ja varastatud asjadega *kaupleja
Anitra, beduiinipealiku tütar
Araablased, orjatüdrukud, tantsivad tüdrukud
Memnoni kuju (laulev), Gizeh’ sfinks (tumm)
Begriffenfeldt professor ja Kairo hullumaja juhataja
Huhu (keelefanaatik Malabari rannikult), Hussein (minister idamaadest), Fellah muumiaga
Mitu hullu koos valvuritega
Norralasest laevakapten ja tema meeskond, Veider reisija
Preester, Matuserongkäik, Korravalvur, Nööbivalaja, Kõhn mees

 Teos eesti keeles 
 Aase surm. "Peer Gynt'ist". Saksa keelest tõlkinud Marie Under – Looming 1925, nr 9, lk 693–697; loetav ka Eesti Rahvusraamatukogu digitaalarhiivis
 "Peer Gynt". Dramaatiline poeem 5 vaatuses. Saksa keelest tõlkinud Marie Under. Vanemuise teater, Tartu 1926, 152 lk
 Kaks pala "Peer Gyntist". Peer Gynti autobiograafia; Huhuu keelemured (Kairo hullumajas). Tõlkinud Marie Under – Looming 1938, nr 4, lk 447–451; loetav ka Eesti Rahvusraamatukogu digitaalarhiivis
 "Peer Gynt". Dramaatiline luuleteos. Norra keelest tõlkinud ja järelsõna: Marie Under. Eesti Kirjanduse Selts, Tartu 1938, 348 lk; 2. trükk: toimetanud ja järelsõna: Georg Grünberg; illustreerinud Herald Eelmaa, Eesti Raamat, Tallinn 1998, 270 lk; ISBN 9985651618

Vaata ka
Peer Gynti auhind
Peer Gynti festival

Viited

 Välislingid 
 Nigol Andresen, "Henrik Ibsen: Peer Gynt. Ta lavastuste probleeme ja nende teostusi" – Looming 1928, nr 2, lk 166–170; loetav ka Eesti Rahvusraamatukogu digitaalarhiivis
 August Sang, "Henrik Ibsen: Peer Gynt" (tõlkekriitiline arvustus) – Eesti Kirjandus 1938, nr 11, lk 511–513; loetav ka Eesti Rahvusraamatukogu digitaalarhiivis
 Andres Laasik, "Peer Gynt astub suurele lavale: kunstiväärtuslik Marie Underi tõlge toob meieni tippklassika teose". Lisa: Marie Underi draamatõlkeid; "Peer Gynti" lavastusi; Rein Veidemann, "Miks klassika ei kulu?" – Eesti Päevaleht 14. mai 1999, lk 10
 Hilve Rebane, "Peer Gynti tagasitulek" – Sirp 17. september 1999, lk 7; ilmunud ka H. Rebase raamatus "Uhke põhjamaine. Esseid ja uurimusi Põhjamaade kirjandusest", Tallinn 2003, lk 27–30
 Merete Morken Andersen, Ibsenhåndboken, Gyldendal Norsk Forlag
 The Oxford Ibsen, 3. köide, Oxford University Press 1972

Kategooria:Näidendid
Kategooria:Norra kirjandus