Theoderich (Eestimaa piiskop)

Theoderich (ka Theoderic, Theodorich,Henriku Liivimaa kroonika / Heinrici chronicon Livoniae (1982). Ladina keelest tõlkinud Richard Kleis, toimetanud ja kommenteerinud Enn Tarvel. Tallinn: Eesti Raamat. Peatükk I, kommentaar 18, lk 27 Dietrich,Sulev Vahtre (1990). Muinasaja loojang Eestis : vabadusvõitlus 1208–1227. Tallinn : Olion. Lk 47 Dietrich von Thorreide, Diedrich von Estland) (umbes 1150 – 15. juunil 1219) oli misjonär Liivimaal, Mõõgavendade ordu rajaja, Dünamünde kloostri abt (1205–1211) ja Eestimaa piiskop (1211–1219).

Ta oli vähemalt 32 aastat Liivimaa ristisõja üks juhtivaid isikuid, paljude põhjapanevate ettevõtmiste korraldaja. Theoderich osales mitmetes lahingutes ja sõjakäikudel ning langes 1219. aastal Lindanise lahingus.

Tegevus Liivimaa piiskoppide abilisena
Tsistertslaste ordu liige Theoderich jõudis Loccumi kloostristIben Fonnesberg-Schmidt (2007). The popes and the Baltic crusades, 1147-1254. The Northern World 26. BRILL, lk 67 Liivimaale erinevatel hinnangutel kas 1180. aastate algupoolelAnti Selart, Ivar Leimus, Linda Kaljundi, Heiki Valk (2012). Ristiretked ja vallutussõjad 13. sajandi Liivimaal, teoses: "Eesti ajalugu II. Eesti keskaeg." Toimetaja Anti Selart. Tartu, lk 36 või 1187. aastal. Ta tegutses Üksküla piiskopi Meinhardi kaastöölisena, kuulutades ristiusku Turaidas, Koiva-äärsete liivlaste seas. Liivlased olid tahtnud teda kord oma jumalatele ohverdada, küsides nende tahet liisuhobuse kaudu. Kuna hobune astus üle tema ette asetatud oda "elujalaga", siis jäeti Theoderich ellu.Tõnno Jonuks (2009). Eesti muinasusund, dissertatsioon, Tartu Ülikool, Tartu Ülikooli Kirjastus, lk 317Henriku Liivimaa kroonika, I (10), lk 26–27

1191. aasta 23. juuni päikesevarjutuse ajal Eestimaal viibinud Theoderichi süüdistasid paganad Henriku Liivimaa kroonika teatel päikese ärasöömises, mille tõttu ta seal surmaohtu sattus. Sulev Vahtre arvates tekitas konflikti asjaolu, et Meinhard oli ta sinna misjonitööd tegema saatnud. Paul Johansen on sündmuskoha paigutanud Tallinnasse.Sulev Vahtre 1990, lk 51

1195. või 1196. aastal, kui liivlased takistasid piiskop Meinhardil Liivimaalt lahkumist, õnnestus Theoderichil sealt põgeneda, eri arvamuste kohaselt kas üle maismaa Kura- ja Preisimaa kaudu või laevadega Eestimaa kaudu, ja Rooma paavsti juurde jõuda.Sulev Vahtre 1990, lk 51–52Henriku Liivimaa kroonika, I (11–12), lk 28–29 Kokku käis ta oma elu jooksul paavsti kuurias vähemalt 6 kordaAnti Selart jt 2012, lk 37 ja tema oli ka see, kes nõutas paavstidelt ristisõja bullad.

Arvatavasti 1197. aastal toimus Henriku kroonikas kirjeldatud sõjakäik, kus "seesama piiskop" (ilmselt Theoderich) koos "Rootsi hertsogi" (ilmselt jarl Birger Brosa), sakslaste ja ojamaalastega pidid minema kuralaste vastu, kuid aeti tuulega Virumaa randa, kus rüüstati kolm päeva. Virulastega peetud juba läbirääkimisi ristiusu vastuvõtmise üle, kuid hertsog otsustas pärast andami võtmist lahkuda. Kuna Taani annaalide järgi tegi kuningas Knud VI 1196. või 1197. aastal Eestisse sõjaretke, siis osa uurijaid peab neid üheks ja samaks retkeks, kus Henrik lihtsalt Taani kuninga osaluse maha vaikis.Henriku Liivimaa kroonika, I (13), lk 28–29Sulev Vahtre 1990, lk 52Anti Selart jt 2012, lk 38

Tõenäoliselt 1202. aastal asutas Theoderich Palestiinas tegutseva Templiordu eeskujul püsiva kohapealse sõjalise võimsuse tagamiseks Mõõgavendade ordu, mis muutus kiiresti Liivimaal tugevaks poliitiliseks jõuks.Sulev Vahtre 1990, lk 50Anti Selart jt 2012, lk 41Henriku Liivimaa kroonika, VI (4), kommentaar 12, lk 38–39

1203.–1204. aastal käis Theoderich koos liivi üliku Kaupoga paavsti juures.Henriku Liivimaa kroonika, VII (3), lk 42–43Anti Selart jt 2012, lk 42 Teda on peetud Kaupo põhiliseks ideoloogiliseks mõjutajaks ja oletamisi ka ristijaks.

Theodorich sai 1205.–1208. aastal Daugava suudmesse rajatud Dünamünde kloostri esimeseks abtiks.Sulev Vahtre 1990, lk 85

Tegevus Eestimaa piiskopina
1211. aastal nimetas Riia piiskop Albert paavstilt saadud volituste alusel Theoderichi piiskopiks Eestimaale.Henriku Liivimaa kroonika, XV (4), lk 122–123 Selle piiskopkonna keskuseks plaaniti Lihulat, täpsem ulatus jäi aga määratlemata. Ürikutes on teda algul nimetatud Lihula, hiljem Eestimaa piiskopiks. Theoderichi ametissenimetamine oli kirikupoliitiline eeldus seni allutamata Eestimaa alistamiseks ning tähendas sisuliselt otsust Eestimaa vallutada ja relva jõul uus piiskopkond luua.Anti Selart jt 2012, lk 45

Kui piiskop Albert samal aastal Saksamaale ristisõdijaid koguma sõitis, määras ta Henriku kroonika kohaselt seniks oma asendajaks "siis pühitsetud piiskopi",Henriku Liivimaa kroonika, XV (6), lk 124–125 kes Sulev Vahtre arvates oli Theoderich,Sulev Vahtre 1990, lk 86 Enn Tarveli meelest aga Bernhard Lippest, hilisem Zemgale piiskop.Henriku Liivimaa kroonika, XV, kommentaar 19 1212. aasta alguses juhtis Theoderich riialaste rüüsteretke Vaigasse, Järvamaale, Mõhusse ja Nurmekunda.Sulev Vahtre 1990, lk 88Henriku Liivimaa kroonika, XV (7), lk 128–129 Pärast seda sõjakäiku saatis ta varasema kokkuleppe alusel Sakalasse oma preestri kohalikke ristima.Sulev Vahtre 1990, lk 90Henriku Liivimaa kroonika, XV (9), lk 128–129

1215. aastal osales Theoderich IV Lateraani kirikukogul. Teel sinna sattus Riiast lahkunud laevastik tormi kätte ja seejärel Saaremaa sadamas ka saarlaste rünnaku alla. Kirikukogul andis Theoderich koos Riia piiskop Albertiga paavstile ja teistele piiskoppidele aru Liivimaa ristisõja käigust ja kiriku tegevusest. Eestimaa piiskop tunnistati vahetult paavstile alluvaks piiskopiks.Sulev Vahtre 1990, lk 108–109Anti Selart jt 2012, lk 47Henriku Liivimaa kroonika, XIX (5–7), lk 162–169 1216. aasta suve alguses naasis ta koos piiskop Albertiga Liivimaale ja osales järgnenud sõjakäigul Harjumaale.Sulev Vahtre 1990, lk 112–113Henriku Liivimaa kroonika, XX (2), lk 170–173

1218. aastal kohtusid Theoderich, piiskop Albert ja Lippe Bernhard Taani kuninga Valdemar II-ga. Kõnelustel lepiti ilmselt kokku eestlaste vastu võitlemise edasine kava. Kuningas lubas järgmisel aastal sõjaväega Eestimaale minna. Piiskopid tunnustasid Taani ülemvõimu kogu Eestimaa ja võib-olla ka Liivimaa üle.Sulev Vahtre 1990, lk 129–130Anti Selart jt 2012, lk 49Henriku Liivimaa kroonika, XXII (1), lk 184–185

1219. aastal osales Theoderich, kes Henriku kroonika sõnul "oli Liivimaa kiriku maha jätnud ja hoidis kuninga poole", Valdemar II sõjakäigul Revalasse. Tallinna kohal laagris olnud Taani väge ründasid revalased ja harjulased, kellest mõned pidasid Theoderichi telki kuninga omaks, tungisid sinna sisse ja tapsid piiskopi.Henriku Liivimaa kroonika, XXIII (2), lk 192–195 Legendi järgi olevat ta ise kuninga telgis end kuningarüüsse riietanud ja Valdemari eest oma elu andnud.Sulev Vahtre 1990, lk 138–139

Theoderichi järglaseks nimetas kuningas oma kaplani Wesselini, kelle paavst kinnitas 1220. aasta märtsis Tallinna piiskopiks. Riia piiskop Albert nimetas uueks Eestimaa (Lihula) piiskopiks aga oma venna Hermanni, kelle pühitses Magdeburgi peapiiskop. Paavst kinnitas ta 1220. aprillis Lihula piiskopiks.Henriku Liivimaa kroonika, XXIII (2), lk 194–195, (11), lk 210–211Sulev Vahtre 1990, lk 139Kersti Markus (2019). Taanlaste tugipunktid ja kaubateed. Peatükk raamatus: "Taanlaste ristisõda Eestis", autorid Marika Mägi, Carsten Selch Jensen, Kersti Markus, Janus Møller Jensen, kirjastus Argo. Lk 127
 Vaata ka 
Treyden
Viited

Kategooria:Eesti katoliku piiskopid
Kategooria:Misjonärid
Kategooria:Eesti ajalooga seotud isikud
Kategooria:Läti ajalooga seotud isikud
Kategooria:13. sajand Lätis
Kategooria:Vana-Liivimaa inimesed
Kategooria:Eesti tsistertslased
Kategooria:Surnud 1219
Kategooria:Sündinud 12. sajandil