Heino Tooming

Heino-Ülo Tooming (22. oktoober 1930 Mustvee, Torma kihelkond, Tartumaa – 18. september 2004 Tallinn) oli eesti füüsik ja bioloog.

Elulugu
Tooming sündis koolidirektori perekonnas. Õpinguid alustas Mustvees, keskkooli lõpetas Haapsalus 1949. aastal. Tartu Ülikooli lõpetas 1954. aastal geofüüsiku diplomiga.

Tööle asus Füüsika ja Astronoomia Instituudi (FAI) Tartu aktinomeetriajaamas insener-meteoroloogina. 1961. aastal valmis väitekiri "Päikesekiirguse peegeldumine ja neeldumine taimkattes". 1972. aastal kaitses Tartu Ülikoolis väitekirja "Taimkatte kiirgusrežiim ja produktiivsus" bioloogiadoktori kraadi taotlemiseks.

1973. aastal siirdus tööle Saku Eesti Agrometeoroloogia Laboratooriumisse (Geofüüsika Peaobservatooriumi – Leningrad, Eksperimentaalmeteoroloogia Instituudi, Üleliidulise Põllumajandusmeteoroloogia Instituudi – Obninsk koosseisus), kus töötas 1991. aastani. Järgnes töö Eesti Meteoroloogia ja Hüdroloogia Instituudis (1991–2003), Eesti Riigikaitse Akadeemias (1995–1998), Sisekaitseakadeemias (1999–2004) ja Eesti Maaviljeluse Instituudis (2002–2004).

Teadustöö
Uurimusi meteoroloogia, klimatoloogia, agrometeoroloogia, aktinomeetria, ökoloogilise taimefüsioloogia vallas
 Kiirguse peegeldumine ja neeldumine erinevatelt looduslikelt pindadelt, põhiliselt erinevat tüüpi taimestikelt
Taimede ja nende koosluste produktsiooniprotsessi uurimine ja modelleerimine. Maksimaalse produktiivsuse printsiip
Põllumajanduskultuuride saagi programmeerimine, etalonsaakide meetod
Meteoroloogia-alased uuringud: Eesti lumikatte klimatoloogia, tornaadod

Akadeemiline karjäär
 1954 Tartu Ülikooli diplom geofüüsikas
 1954–1974 Eesti Teaduste Akadeemia Füüsika ja Astronoomia Instituudi (hiljem Astrofüüsika ja Atmosfäärifüüsika Instituudi) insener-meteoroloog, nooremteadur, vanemteadur
 1961 füüsika-matemaatika-kandidaat, Tartu Ülikool
 1967 vanemteaduri kutse geofüüsikas
 1972 bioloogiadoktor, Tartu Ülikool
 1974–1991 Eesti Agrometeoroloogia Laboratooriumi (Sakus) vanemteadur, peateadur
 1990 professori kutse meteoroloogia, klimatoloogia ja agrometeoroloogia alal
 1990 Eesti Looduseuurijate Seltsi auliige
 1991–2003 Eesti Meteoroloogia ja Hüdroloogia Instituudi peateadur, vanemteadur, lepinguline töötaja
 1995–1998 Eesti Riigikaitse Akadeemia rakendusmeteoroloogia professor
 1995–2001 Tuulekäitluse Rahvusvahelise Assotsiatsiooni (IAWE) Euroopa ja Aafrika regiooni kontaktisik
 1996 Venemaa Taimefüsioloogia Seltsi korrespondeeriv auliige
 1999 Ameerika Biograafia Instituudi Nõukogu ning Rahvusvahelise Cambridge Biograafia Keskuse Nõukogu auliige
 1999–2004 Eesti Sisekaitse Akadeemia rakendusmeteoroloogia professor
 2002–2004 Eesti Maaviljeluse Instituudi lepinguline töötaja ning ETF grandi põhitäitja
 Inamori Fondi Kyoto Uue tehnoloogia auhinna (Prize in Advanced Technology) nominaator
 Jaapani Teaduse ja Tehnoloogia Fondi Jaapani auhinna (Japan Prize of the Science and Technology Foundatin of Japan) nominaatorTeoseid
Ta oli umbes 250 teaduspublikatsiooni autor, kaheksast tema monograafiast on kaks tõlgitud jaapani keelde. Ta oli viljakas teaduse propageerija – umbes 80 artiklit ajakirjades ja ajalehtedes, kaastöö entsüklopeediatele ja ökoloogialeksikonile.
Päikesekiirgus maapinnal. Eesti Riiklik Kirjastus. Tallinn, 1960
 M. Jürgenson, V. Ross, H. Tooming. Äikesevaatluste juhend. Tartu 1962
 Х. Г. Тооминг, Б. И. Гуляев. Методика измерения фотосинтетически активной радиации. Наука. Москва 1967
 jaapani keeles 1971
"Inimene ja ilm". Valgus. Tallinn 1970
 Солнечная радиация и формирование урожая. Гидрометеоиздат. Ленинград 1977
 jaapani keeles 1982
Экологические принципы максимальной продуктивности посевов. Гидрометеоиздат. Ленинград 1984
 Ю. В. Сепп, Х. Г. Тооминг. Ресурсы продуктивности картофеля. Гидрометеоиздат. Ленинград 1991
Ilm ja inimesed. Teaduste Akadeemia kirjastus. Tallinn 2001
Rakendusmeteoroloogia. Sisekaitseakadeemia. Tallinn 2001
 Heino Tooming. Bibliograafia. Meenutused. EGS Publikatsioonid IX. Tallinn-Saku 2007

Isiklikku
Heino Toomingu lapsed on Tõnis Tooming ja Reet Tooming.

KirjandusHeino Tooming. Bibliograafia. Meenutused. EGS Publikatsioonid IX''. Koostajad Peeter Kõiva, Jüri Kadaja, Ain Kallis, saatesõna Peeter Kõiva. Tallinn-Saku 2007.

Kategooria:Eesti füüsikud
Kategooria:Eesti bioloogid
Kategooria:Metsakalmistule maetud
Kategooria:Sündinud 1930
Kategooria:Surnud 2004