Fabian von Aderkas

Fabian von Aderkas (surnud hiljemalt 11. veebruaril 1682) oli Liivimaa aadlikust Rootsi ratsaväeohvitser (kindralmajor) ja mõisnik.

Päritolu
Aderkaside suguvõsast põlvnenud Fabian von Aderkas sündis Liivimaa Bīsteri mõisniku ja Poola rittmeistri Jürgen von Aderkasi ja Margaretha von der Pahleni pojana.

Varajane karjäär
Fabian von Aderkasi on esmamainitud 1619. aastal seoses läänistustega Soomes.

1620. aastatel teenis ta Rootsi vägedes leitnandina Otto von Uexkülli kompaniis.

Poola-Rootsi sõja ajal 1625. aasta hilissuvel teenis ta kuningas Gustav II Adolfi ihukaitseväerügemendi rittmeistrina ning kui kuningas läks vägedega Bauska linnuse alla, saadeti Aderkas oma kompaniiga üht ülesannet täitma, mille käigus sattus ta vaenlase kuue husaarikompanii peale. Ägeda tapluse käigus lõid poolakad Aderkasi põgenema, nii et too jättis maha oma 125 sõdurit ja jõudis mõne üksiku kaaslasega kuninga laagrisse tagasi. Aderkasi lüüasaamisest hoolimata vallutasid rootslased 17. septembril tormijooksuga Bauska kindluse.

7. mail 1628. aastal on Fabian von Aderkasi (Fabian Adrikas) mainitud Rootsi riiginõukogu protokollis.

15. juunil 1630 juhatas ta rittmeistri auastmes üht kompaniid värvatud kürassiire.

Teenistus 30-aastases sõjas
1632–1633 teenis ta ooberst vabahärra Fredrik Stenbocki (1607–1652) Smålandi rügemendis ooberstleitnandi ja kompaniiülemana. Osales Smålandi rügemendi koosseisus Lützeni lahingus ning viibis kuningas Gustav II Adolfi hukkumisel tõenäoliselt tema lähikonnas. Nimelt sai ooberst Stenbock lahingus ränga kuulihaava jalga ning kuningas võttis rügemendi juhtimise üle. Rootsi vägede paremal tiival Smålandi ratsanikke juhtinud kuningas hukkus aga seejärel lahingumöllus.

6. märtsil 1633 on riigikantsler Axel Oxenstierna kirjutanud ooberstleitnant Fabian von Aderkasile.

Vahepealsed aastad

Veel 1654 oli ooberstleitnandi auastmes.

Tegevus Rootsi-Vene ja Rootsi-Poola sõja ajal
Kuna Liivimaa aadlilipkonna senine ülem Otto von Mengden pidi reisima Rootsi, ülendati Fabian von Aderkas 25. juunil 1655 ooberstiks ning määrati Mengdeni asemel aadlilipkonna ülemaks, millist ametit pidas ta 1660. aastani. 

Kui 1656. aasta juulis marssis Rootsi kindralmajor Johann Streiff von Lauenstein oma vägedega Volmarisse, sattus ta Koiva jõe ääres vastamisi 3500-mehelise Vene väeüksusega, kes ründasid rootslaste moonavoori ja said selle suuremalt jaolt endale. Streiffi vägi koosnes vaid 350 ratsanikust, ning eelväge juhtis ooberst Fabian von Aderkas, kes suutis rünnakuga venelased lähedalasuvasse orgu taganema sundida. Venelased kogusid end ning ründasid uuesti, kuid neljal korral suutsid rootslased nad tagasi tõrjuda. Lõpuks otsustas Streiff venelastega lagedal väljal lahingusse astuda ning rivistas oma väed üles. Rootslased suutsid püssitulega venelaste read lõhkuda ning nad põgenema sundida. Langenute hulgas oli venelaste polkovnik ning rootslased said endale 9 vaenlase lippu. Kuna samal ajal jõudsid Vene väed Tartu alla, sai Streiff korralduse suunduda põhja poole, Fabian von Aderkasil kästi aga Liivimaa aadlilipkonna Riiga minna ja sinna pidama jääda. Sama aasta lõpul püüdis Aderkas venelastelt edutult tagasi vallutada Adselet.

1657. aasta alguses ründasid ooberstid Fabian von Aderkas ja Glasenapp oma 300-mehelise väega Ērgļi juures Koknesest saabunud 1200-mehelist Vene väesalka. Rootslased lõid lühikese tapluse järel Vene ratsaväe põgenema, paarsada lahinguväljale jäänud dalaväelast aga tapeti. Samuti õnnestus rootslastel võtta kaks venelaste lahingulippu. Sama aasta märtsis oli Aderkas koos Liivimaa aadlilipkonna ja 130 traguniga käsutatud Võndu. 22. juunil 1657 ülendati ooberstid Fabian von Aderkas ja Christopher Burmeister kuningliku otsusega kindralmajori auastmesse, Friedrich von Löwen aga kindralleitnandiks. 1657. aasta suvel, kui Vene väed alustasid uut pealetungi, oli Aderkas aadlilipkonnaga Lõuna-Liivimaal, kus suutis mitmes väiksemas kokkupõrkes vaenlast võita. Hilissügisel taandus Aderkas pealetungiva vaenlase eest Eesti aladele ning ülemjuhataja Magnus Gabriel De la Gardie andis talle korralduse kahe ratsaväerügemendi ja tragunitega Pärnut kaitsma asuda.

Kaheksa ja pool nädalat kestnud Pärnu piiramise ajal sooritas Fabian von Aderkas mõnesaja mehega korduvaid väljatunge, millest viimased toimusid 21. ja 22. jaanuaril 1658 ning millega ta sundis välihetman Vincenty Corvinus Gosiewski juhitud Leedu väed Pärnu alt taganema.

Märtsis 1659 lõi Fabian von Aderkas oma vägedega, Aizpute lähedal lagedal väljal peetud lahingus, 2000-mehelist Poola ja Kuramaa väekoondist, mida juhtis ooberst Ernst Johann von Korff. Korff põgenes lahinguväljalt Aizpute kindlusse, kus koos ooberst Johann von den Brinckeniga püüdsid korraldada vastupanu pealetungivatele rootslastele. Aderkasi väed vallutasid linnuse ning mõlemad ooberstid võeti vangi. Brincken pidi enda väljalunastamiseks tasuma 1000 riigitaalrit. Seejärel sai Aderkas Tukumsi lähistel väheolulise võidu ooberst Schwarzhoffi vägede üle. Schwarzoff ühendas oma väed Kuramaa palgasõdurite ülema rittmeister Johann Lübecki vägedega ning üheskoos lõid nad lahingus Aderkasi vägesid. Kindralmajor Fabian von Aderkas, ooberst Johann Otto von Uexküll ja major Hermann Tolkuss langesid Kuramaalaste kätte vangi.

Juunis 1659 korraldasid poolakad öise üllatusrünnaku kindralmajor Aderkasile, kes oli oma 1000-mehelise väega teel feldmarssal Robert Douglase peaarmee juurde. Lahingus langes vähemalt pool rootslaste väest ning poolakatele kaotati 9 lahingulippu.

Fabian von Aderkasi on mainitud juba surnuna 11. veebruaril 1682 ning ta maeti sama aasta 9. aprillil 1683 Tallinna Niguliste kirikusse.

Asukohad
Magnus Gabriel De la Gardie kirjakogus on säilinud mitmeid Fabian von Aderkasi saadetud kirju, mis võimaldavad kindlaks teha Aderkasi asukoha 14 aasta jooksul:
märts 1655, Tallinn
mai 1656, Võnnu
oktoober 1656, Riia
jaanuar 1657, Võnnu
juuni 1657, Rouenborch
juuli, august 1657, Võnnu, Silke, Silkischen Vehr
november, detsember 1657, Pärnu
jaanuar 1658, Pärnu, Tallinn
august 1663, Tagavere
juuni 1666, Tallinn
september 1669, Tagavere

Valdused

Fabian von Aderkasi on esmamainitud 1619. aastal, mil Gustav II Adolf läänistas talle Padesjoki ja Kuhmoise külad Soomes.

Aderkasile kuulusid mitmed mõisad Eestis, Lätis ja Soomes, sealhulgas Salajõe mõis.

1646. aastal lasi ta ehitada Haapsalus Jaani ja Vee tänava ristil asuvale pastoraadi krundile kivimaja.

29. juulil 1648 oli Rootsi riiginõukogus arutluses Fabian von Aderkasi pärandiküsimus.

1650. aastal müüs Gabriel Bengtsson Oxenstierna ooberstleitnant Fabian von Aderkasele Tagavere mõisa.

5. juulil 1679 Tagaveres koostatud dokumendiga jättis Fabian von Aderkas oma pojale Otto Reinholdile maja Toompeal.

Perekond

Fabian von Aderkas oli abielus Anna von Tiesenhauseniga, kes oli Jumurda mõisniku Johann von Tiesenhauseni ja Anna von Krummesi tütar. Abielust sündisid:
Magnus Johann von Aderkas (1627–1678), Rootsi sõjaväelane
Otto Reinhold von Aderkas (surnud 1708), Rootsi sõjaväelane Tagavere ja Salajõe mõisnik
Georg von Aderkas, Rootsi sõjaväelane
Anna Margarethe von Aderkas, abiellus Ewold Johann von Vietinghoffiga.
Marie Gerdruta von Aderkas (1638–1694), abiellus Engelbrecht von Tiesenhauseniga.

Esivanemad

Vaata ka
Aderkas

Viited

Välislingid
Väljavõte Liivimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust

Kategooria:Liivimaa aadlikud
Kategooria:Rootsi kindralmajorid
Kategooria:Liivimaa aadlilipkond
Fabian
Kategooria:Salajõe mõisnikud
Kategooria:Tagavere mõisnikud
Kategooria:Surnud 1683