Peeter Jakobson

Peeter Jakobson (27. detsember 1854 Rakvere – 23. juuli 1899 Väike-Maarja) oli eesti kirjanik.
Elukäik
Õppis Rakveres. Aastatel 1877–1878 sõdis alamohvitserina Üheksandas Vene-Türgi sõjas, oli 1885. aastast Väike-Maarjas raamatukaupmees, hiljem Põdrangul Väike-Maarja kihelkonnas vallakirjutaja.

Looming
Kirjutanud järelromantilist luulet, jutustusi, mälestusi ning näitekirjanduses algatas ta pseudomütoloogilise laulumängu. Lisaks tõlkinud oma luuletusi saksa keelde. Kuulus Väike-Maarja parnassi.

Teoseid
Luulekogud
"Õilme nupukesed" (1881)
"Luuletused" I - II (1884 - 1885)

Laulumängud
"Koit ja Hämarik" (1884)
"Udumäe kuningas ehk kroonitud voorus" (1888)

Mälestused
"Minu sõjamälestused" (1901)

 Kirjandus 
 Rudolf Põldmäe, "Kingsepast võrsunud kirjamees Peeter Jakobson" – Keel ja Kirjandus 1966, nr 5, lk 274–283 ja nr 6, lk 335–343
 Eesti kirjanike leksikon, Eesti Raamat, Tallinn 2000, lk 138–139, artikli autor Rudolf Põldmäe

 Välislingid 


Kategooria:Eesti luuletajad
Kategooria:Eesti kirjanikud
Kategooria:Väike-Maarja vanale kalmistule maetud
Kategooria:Sündinud 1854
Kategooria:Surnud 1899