Minni Nurme

Minni Katharina Nurme (kuni 1935 Neumann, 1936–1941 Raudsepp, 1941–1958 Hint; 30. oktoober (17. oktoober vkj) 1917 Kiini talu, Aidu vald, Paistu kihelkond, Viljandimaa – 22. november 1994 Tallinn) oli eesti kirjanik. 

Aastatel 1925–1931 õppis ta Suure-Kõpu algkoolis ja 1931–1936 Viljandi Eesti Haridusseltsi Tütarlaste Gümnaasiumis. 

Nõukogude–Saksa sõja ajal oli ta Nõukogude tagalas ning seejärel tegutses vabakutselise kirjaniku ja tõlkijana. 1948. aastal mõisteti Nurme avalikult hukka loomingus avalduva pessimismi ja passiivsuse eest.

Looming
Kirjutanud olustikulist ja psühholoogilist proosat ning sõja ajal peamiselt koduigatsuslikku luulet. Hiljem kirjutas loodus- ja tundeluulet ning filosoofilist luulet.

Romaanid
Minni Raudsepp. "Kentaurid" (1939), esikromaan
Minni Raudsepp. "Ratastool" (1941)

 Luulekogud 
Sünnimuld (1945)
Maarjahein (1967), valikkogu
Sookailudes on loitsud (1971)
Kuuvein (1971)
Tuules lendlev seeme (1976)
Päevapuri (1981)
Valgevalul (1983)
Puud varjulised (1987), valikkogu

Tunnustus
1951 Emamedal II järk

Mälestuse jäädvustamine
Aastatel 2003–2011 andis Paistu vald kirjanikest õdede Salme Ekbaumi ja Minni Nurme mälestuseks välja koduluulepreemiat.

Isiklikku
Tema õde oli kirjanik Salme Ekbaum. 

Aastail 1936–1941 oli ta abielus Jaan Raudsepaga (1907–1962), siis oli tema kodanikunimi Minni Raudsepp. Nende poeg on sisearhitekt Loomet Raudsepp.

Aastail 1941–1958 oli ta abielus Aadu Hindiga, siis oli tema kodanikunimi Minni Hint. Nende lapsed on Martin Hint, Päärn Hint, Miina Hint, Aadu Hint ja Eeva Park.

Viited

 Kirjandus 
Ele Lõhmus. "Nurme, Minni Katharina". // Eesti kirjarahva leksikon. Tallinn 1995. Lk 378–379

Välislingid

Haud Paistu kalmistul

Kategooria:Eesti kirjanikud
Kategooria:Eesti luuletajad
Kategooria:Eesti tõlkijad
Kategooria:Paistu kalmistule maetud
Kategooria:Sündinud 1917
Kategooria:Surnud 1994