Valentina Matvijenko

Valentina Ivanovna Matvijenko (vene Валенти́на Ива́новна Матвие́нко; sündinud 7. aprillil 1949 Šepetivkas Hmelnõtskõi oblastis Ukraina NSV-s) on Venemaa poliitik (Ühtse Venemaa liige), alates 21. septembrist 2011 Venemaa Föderatsiooninõukogu spiiker. 

Aastatel 2003–2011 oli ta Peterburi kuberner.

 Elukäik 

Lõpetas 1972. aastal Leningradi Keemia- ja Farmakoloogiainstituudi, 1985. aastal NLKP Keskkomitee Ühiskonnateaduse Akadeemia ja 1990. aastal Välisministeeriumi Diplomaatide Akadeemia.

 Nõukogude organites 
Alates 1972. aastast tegi Matvijenko komsomoli- ja parteitööd Leningradi linnas ja oblastis ning sai 1984. aastal Leningradi komsomoli keskkomitee esimeseks sekretäriks.

1989–1990 oli ta NSV Liidu rahvasaadik, NSV Liidu Ülemnõukogu naiste-, pere- ja lasteasjade komitee esimees.

 Diplomaadikarjäär 

Aastatel 1991–1998 töötas ta diplomaadina, olles Venemaa Föderatsiooni suursaadik esmalt Maltal ja seejärel Kreekas.

Venemaa võimuorganites
pisi|Venemaa asepeaminister Matvijenko allkirjastab Venemaa Föderatsiooni esindajana dokumente Ateenas Kreekas 2001. aastal

1998. aasta majanduskriisi käigus kutsus peaminister Jevgeni Primakov, kes oli olnud Matvijenko välisteenistuse päevil välisministrina tema ülemus, Matvijenko asepeaministriks. Matvijenko ülesandeks oli selles ametis vähendada väljamaksmata palkade hiigelkoormat. Matvijenko jäi asepeaministriks ka Sergei Stepašini, Vladimir Putini ja Mihhail Kasjanovi juhitud valitsustesse.

2000. aastal püüdis ta kandideerida Peterburi kubernerivalimistel Vladimir Jakovlevi vastu, kuid loobus madala toetuse tõttu.

2003. aasta märtsis määras president Putin Matvijenko oma eriesindajaks Loode föderaalringkonnas.

2003. aasta 5. oktoobril võitis Matvijenko teises voorus ennetähtaegsed Peterburi kuberneri valmimised, mis korraldati seoses eelmise kuberneri Vladimir Jakovlevi nimetamisega Venemaa peaministri asetäitjaks. Matvijenko käsutuses oli peaministri toetus ja administratiivne ressurss. Matvijenko sai esimeses voorus 48,7 ja teises 63,2% häältest. Vastaskandidaadiks olnud senine asekuberner Anna Markova süüdistas teda ja Putinit valimisreeglite rikkumises.

6. detsembril 2006 saatis Matvijenko tollasele Venemaa presidendile Vladimir Putinile avalduse palvega end ametist vabastada, kuid Putin määras ta ilma valimisi korraldamata uueks ametiajaks kuberneriks.

2008. aasta aprillis kiitis Levada keskuse andmetel Matvijenko tegevuse kubernerina heaks 35% linnaelanikest, sestsaadik langes toetus aga pidevalt ja 2011. aasta juunis oli toetusprotsent vaid 18.О деятельности и карьере В. Матвиенко — питерский опрос, Левада-Центр, 15. august 2011

Kandideerimine Föderatsiooninõukogu esimeheks
2011. aasta suvel sündis Venemaa võimuringkondades otsus pakkuda kubernerina populaarsust kaotanud Matvijenkole Venemaa Föderatsiooninõukogu esimehe kohta ja leida talle kuberneri ametikohal asendaja. Ettepanekuga Matvijenko nimetamisest Föderatsiooninõukogu etteotsa tulid presidendi ja kuberneride kohtumisel välja Baškortostani juht Rustem Hamitov ja Tšetšeenia valitseja Ramzan Kadõrov. President Dmitri Medvedev toetas neidNikolay Petrov, Matviyenko, Don't Pack Your Bags Just Yet, carnegie.ru, 5. juuli 2011.

Pärast kaalumist Matvijenko nõustus. Esmalt oli tal aga vaja saada Föderatsiooninõukogu liikmeks. Et olla valitav Föderatsiooninõukokku kandideeris ta erakorralistel valimistel augustis korraga kahte Peterburi rajooninõukogusse.

Peljates opositsiooni vastutegevust väitis ta algul, et kandideerib ühes rajoonis, kuid vahetas salaja kandideerimispiirkonda pärast registreerimistähtaja möödumist ja tagas nõnda selle, et tal ei tulnud konkureerida tegelike opositsioonikandidaatidega. Nii said tema vastaskandidaatideks garderoobivalvur, raudteetööline, töötu ja kaks vähetuntud võimupartei Ühtne Venemaa liiget.Kremlin Sends in the Clowns to Get Votes, The Moscow Times, 26. august 2011

Matvijenko sai mõlemas piirkonnas, kus ta kandideeris, enam kui 90% häältest. Opositsioon süüdistas võime võltsimises. Samuti osutati sellele, et Matvijenko registreeriti kandidaadiks pärast tähtaegade möödumist, vastaskandidaatidel aga ei lastud end üles seada. Matvijenko vastu agiteerinud Boriss Nemtsov arreteeriti.

Rajooninõukokku valituna astus Matvijenko kuberneriametist tagasi.

21. septembril 2011 valiti Matvijenko 140 poolthäälega Föderatsiooninõukogu spiikriks. Üks saadik jättis hääletamata.http://www.voanews.com/russian/news/Russia-Sovfed-Election-2011-09-21-130257853.html

Märtsis 2014 lisasid USA ja Kanada Matvijenko isikute nimekirja, kes said viisakeelu ja kelle varad vastavates riikides külmutati seoses tema osalusega Krimmi annekteerimises.

Tunnustus
2007 – valiti Venemaa Kunstide Akadeemia auliikmeks 
2017 – Peterburi aukodanik 
2019 – Püha apostli Andreas Esmakutsutu orden (nr 18) 
2024 – Venemaa Föderatsiooni töökangelane

 Isiklikku 
Valentina Matvijenko valdab saksa ja inglise keelt. Abielus. Tal on poeg Sergei Matvijenko (sündinud 1973), kes 2007. aasta juunis juhtis Vneštorgbanki tütarettevõtet ning omab olulist osa Peterburi pangaSankt-Peterburg aktsiatest.

 Viited 

 Välislingid  
 Матвиенко, Валентина Lentapedias
 Valentina Matviyenko, The Moscow Times
 Vene ülemkoja delegatsioon jättis ära USA-visiidi, sest Matvijenkole anti piirangutega viisa, ERR, 27. august 2015

Kategooria:Venemaa poliitikud
Kategooria:Püha Andreas Esmakutsutu ordeni (Venemaa Föderatsioon) kavalerid
Kategooria:Ordeni "Austuse märk" kavalerid
Kategooria:Sündinud 1949