Supilinn

pisi|Droonivideo Supilinnast ja Tartust, ligikaudu Marja ja Herne ristmiku kohalt (2021. aasta juuli)
Supilinn on Tartu linnaosa, mis asub Tartu loodeosas Emajõe paremal kaldal.

Supilinna piirid kulgevad järgmiselt: Tähtvere tänav – Kauna tänav – Emajõgi – Kroonuaia tänav"Statistiline ülevaade. Tartu 2013" Tartu linnavalitsus 2014, lk. 6, ptk "Asend". Supilinn on Tartu kõige väiksema pindalaga asum (48 ha)"Statistiline ülevaade. Tartu 2013" Tartu linnavalitsus 2014, lk. 28-29, ptk "Rahvastik".

Rahvastikuregistri andmeil elas seal 2012. aasta 1. jaanuari seisuga 1790 inimest. 2013. aasta 31. detsembri seisuga elas Supilinnas 1863 inimest, neist 1011 naist ja 852 meest. Supilinna elanikest 265 olid vanuses 0–6 aastat, 317 vanuses 7–18 aastat, 1117 vanuses 19–64 aastat ja 164 vähemalt 65-aastased. Linnaosa asustustihedus oli Tartus kolmandal kohal: 3881 in/km². Supilinnas elas 1,90% tartlastest.

Supilinna iseloomustavad köögivilju tähistavad tänavanimed: Oa tänav, Herne tänav, Kapsa tänav, Kauna tänav, Kartuli tänav, Kõrvitsa tänav, Meloni tänav, Marja tänav, Selleri tänav. Lisaks neile on linnaosas Allika tänav, Emajõe tänav, Väike-Emajõe tänav, Lepiku tänav ja Piiri tänav.

 Ajalugu 

Supilinn hakkas kujunema hiljemalt 18. sajandi teisel poolel, aga võib-olla varemgi. Supilinna kvartaleid on kujutatud juba 1704. aastal Tartu piiramist kujutaval kaardil. See paik kuulus Tartu-Maarja kihelkonda. Esimesed andmed Supilinna majade kohta pärinevad aastast 1774, tänava kohta aastast 1803 ja tänavanimede kohta aastaist 1812–1816. Algusest peale oli paljudel Supilinna kruntidel suur juur- või puuviljaaed.Eesti kohanimeraamat, lk. 625 Asumi saksakeelne nimi oli Gemüseviertel, mis viitas samuti köögiviljade kasvatamisele."Vahur Aabrams. Üleujutatud linnaosa, milles asuvad köögiviljanimedega tänavad" ERR kultuur, 8. august 2020

Supilinn sai ametliku nime alles Nõukogude ajal. Pole teada, millal rahvasuus seda kanti Supilinnaks kutsuma hakati, aga ilmselt tunduvalt varem. Tartut käsitlevas 1927. aasta koguteoses nimetati Marja ja Kroonuaia tänava kanti Lepalinnaks (ilmselt Lepiku tänava järgi) ning Marja ja Piiri tänava kanti Tähtvere-aluseks, aga need näivad olevat teose koostajate välja mõeldud nimed, mida rahvasuus ei kasutatud. Veel aastal 1939 nimetati seda paika Herne rajooniks.

Aguli seisukorra parandamisel ei nähtud 20. sajandi keskpaigast kuni selle lõpuni suurt mõtet ja peeti mõistlikumaks olemasolevad hooned taastamise asemel asendada uutega, kuid linnaosa lammutamiseni siiski ei jõutud ja 21. sajandi algul on hakatud selle piirkonna miljööd rohkem väärtustama. Miljöö väärtustamine on sarnaselt muu arenenud maailmaga kaasa toonud gentrifikatsiooni.

 Supilinn tänapäeval 
Puitagulina on Supilinn üks Tartu värvikamaid linnaosi. Soodsa üüritasu ja asukoha tõttu Tartu Ülikooli peahoone lähedal on see olnud üliõpilaste traditsiooniline elupiirkond, nagu ka kesklinnast teisele poole jääv Karlova.

Kohalikke elanikke koondab Supilinna Selts, mis korraldab iga-aastaseid Supilinna päevi.

Supilinna Tirin on Supilinna ajaleht, mis ilmub alates 2003. aastast kord aastas.

Kuna Supilinn paikneb madalal Emajõe luhal, ohustavad seda kevaditi Emajõe üleujutused. Uputuse tõrjumiseks on linn mõnel aastal olnud sunnitud ehitama ajutisi veetõkkeid. Silmapaistval kohal on Supilinna veekogude seas ka Supilinna tiik, üks järvekonna vähestest elupaikadest Eestis.

 Ühendus Ülejõega 
pisi|Supilinna ja Ülejõed ühendav parv Emajõe paremkaldal 2021. aasta oktoobris
Alates 2000. aastatest on olnud plaanis ehitada Supilinna sild, mis ühendaks Supilinna Marja tänava Ülejõe Lubja tänavaga: selleks kavandatud sillaelemendid seisid Supilinnas aastaid, kuid viidi viimaks ära. 2018. aastal korraldati samal eesmärgil kergliiklussilla ideekonkurss, mille võitis Andres Lember, ent linnavalitsus silda siiski ehitama ei hakanud. 2021. aasta sügisel käivitas Ülejõel asuv Lodjaselts ajutise parveliini, mis viis soovijaid üle Emajõe Marja tänava otsalt Lubja tänava otsale. Sama koha peal on talvel tugeva jääkatte korral näha käigurada.

 Supilinna lipp 
Supilinnal on alates esimestest Supilinna päevadest 2002. aastal oma linnaosa lipp. Trikolooril on värvid helepruun, roheline ja tumepruun, mille tähendus on autor Toomas Kalve sõnul: „Helepruun on Emajõe vesi, hele õlu, kruusateed, küttepuud; roheline jällegi Emajõe vesi, aiamaad-tillid-petersellid ja lisaks see muu rohelus, mis Supilinnas on; tumepruun Emajõe vesi, tume õlu, brikett ja pori.“ 

 Supilinna selts 
Alates 2002. aastast tegutseb Supilinna selts, mis püüab seista linnaosa miljöö ning selle elanike huvide eest linna arendusel ja muudes tegevustes. Samuti korraldab selts igakevadisi Supilinna päevi, annab välja ajalehte Supilinna Tirin ning tunnustab igal aastal tublimaid renoveerijaid või ehitajaid.

 Pildid 

 Vaata ka 

 Supilinna selts
 Supilinna Tirin
 Supilinna päevad
Supilinna tiik
Koer Riku bareljeef
Supilinna kiik

Viited

 Kirjandus 
 Heiki Valk (koostaja) "Supilinn minu elus". Supilinna Seltsi Toimetised 1. Tartu 2006. ISBN 978-9949-13-539-4
 Olev Remsu "Supilinna poisid. Mälestusromaan". Tallinn: Tänapäev 2012
 Olev Remsu "Supilinna surmad". Tallinn: Tänapäev 2012
 Mika Keränen "Minu Supilinn". Tartu: Petrone Print 2012
Tiit Remm, "Tajuline, objektiivne ja sümboliline linnaruum Supilinnas", 2012, Acta Architecturae Naturalis, 2, 193–207.

Välislingid

Supilinna koduleht
Supilinn Tartu linna kodulehel
Lea Teedema, Supilinna asustuse kujunemine 1704–1899

Kategooria:Tartu linnaosad