Johannes Ruven

Johannes Heinrich Ruven (18. oktoober 1902 Peterburi – 2. aprill 1942 Tallinn) oli eesti kirjanik.

Ta töötas aastatel 1923–1940 Tallinna elektrijaamas montööri ja ametnikuna, lõpetas 1938. aastal Tallinna Kolledži, oli 1940–1941 ajalehe Sirp ja Vasar vastutav sekretär ning juunis 1941 (pärast sõja algust) esitas avalduse Eestimaa Kommunistlikku Parteisse astumiseks.

Ruven hukati süüdistatuna kommunistlikus meelsuses Saksa okupatsiooni ajal, Eesti Julgeolekupolitsei ja SD korraldusel.Dokumendid kõnelevad Johannes Ruveni mõrvamisest. Keel ja Kirjandus, 1960, nr 12, lk 744-746

Looming
Ta kirjutas novelle, näidendi ja ka vesteid varjunime Jaak Räbal all.

Novellikogud
"Võitlus" (1931)
"Julius Jürgens võidab enese" (1937)
Näidend
"Süüdlased" (1936)

 Viited 

 Välislingid 


Kategooria:Eesti kirjanikud
Kategooria:Sündinud 1902
Kategooria:Surnud 1942