Gustav Adolph Oldekop

Gustav Adolph Oldekop (2. detsember 1755 Haapsalu – 8. mai 1838 Tartu) oli Eesti vaimulik, luuletaja ja ajakirjanik.

Ta õppis Tallinna Toomkoolis, alates 12. septembrist 1774 Halle ülikoolis, sai 1780. aastal cand. theol. astme. Ta ordineeriti 19. detsembril 1781 õpetajaametisse.

1781. aastal sai ta Põlva koguduse õpetajaks ja 1805. aastal nimetati abipraostiks. Ta loobus 1819. aastal ametist ja asus 1820. aastal elama Tartusse, kus tegi samal ajal Otto Wilhelm Masinguga Liivimaa talurahvaseaduse tõlke, 1819. aasta Liivimaa talurahvaseadused tõlkis läti keelde Christian Wilhelm Brockhusen (1768−1842). 

1822. aastal kandideeris Oldekop ülikooli eesti keele lektori kohale, mis Ludwig Wilhelm Moritza lahkumise tõttu oli vakantseks jäänud. 1824. aastal andis ta Tartus välja veel viis numbrit Kulutamisse Lehte, mis ilmus kord kuus ja avaldas ametlikke teadaandeid ning ka erakuulutusi, mille väljaandmist O.W. Masing jätkas hiljem nime "Tallorahwa kulutaja" all. 

Gustav Adolph Oldekop suri 1838. aastal TartusDie evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977 ning maeti Põlvasse.
pisi|Gustav Adolph Oldekopi haud Põlvas

Looming
Oldekop koostas Johann Michael Gerhard Grenziuse kirjastuse väljaandel 1796 ilmuma hakanud "Tarto-Ma Rahwa Kalendri" kaks esimest aastakäiku, andis 1806 Johann Philipp von Rothi abiga välja 41 numbrit lõunaeestikeelset ajakirja Tartomaa rahwa Näddali-Lehte, mida peeti pikka aega hävinuks, kuid osad numbrid avastati 1995. aasta Peterburist. 

Tema muust loomingust on tähtsamad järgmised eestikeelsed lood: Otto Wilhelm Masingu põhjaeestilise tõlke põhjal koos Ludwig Wilhelm Moritziga tehtud lõunaeestiline "Liiwlandi Marahwa Säedus" (Tartus 1820, 190+21 lk); Christoph Christian Sturmi raamatu "Betrachtungen über die Werke Gottes" järele, ilmalik-vaimuliku sisuga "Mötlemisse Jummala teggude päle" (ibid. 1822, IV+130+2 lk), neli lõunaeestimurdelist luuletust Johann Heinrich Rosenplänteri Beiträge XVI (a. 1823), neist kaks on tõlked saksa keelest ("Pimmeda innimise kaibdus" ja "Ello rööm") ja kaks küllaltki heal tasemel algupärandit ("Päiwlik" ja "Warblanne")Eesti Biograafiline Leksikon K./Ü. Loodus, Tartus, 1926–1929. Tema luuletused (üle 40 lõunaeestikeelse algupärandi ja tõlke) on ilmunud koguna "Suve õdang" (1985).

 Pere 
Gustav Adolph Oldekop oli kaks korda abielus. Esimese abikaasa Dorothea (1762–1804) vend oli Kanepi Jaani koguduse õpetaja Johann Philipp von Roth. Teine abikaasa oli 1820. aastast Põlva kirikumõisa majapidajanna Dorothea Jürgens (1785–1853), 1808–1819 sündis Dorothea Jürgensil seitse vallaslast, kes Põlva kirikuraamatusse sisse kanti isanime märkimata.Leo Anvelt, Biograafilisi pudemeid G. A. Oldekopi vanaduspäevilt. Keel ja Kirjandus, 1968, nr 5, lk 279

Esivanemad

 Viited 

 Välislingid 

Sissekanne Haapsalu koguduse sünnimeetrikas
G. A. Oldekopi luulõtuisi lõunõeesti keelen (Helüait.ee lehel)

Kategooria:Eesti luuletajad
Kategooria:Eesti ajakirjanikud
Kategooria:Põlva Püha Neitsi Maarja koguduse vaimulikud
Kategooria:Võru Katariina koguduse vaimulikud
Kategooria:Liivimaa vaimulikud
Kategooria:Halle ülikooli vilistlased
Kategooria:Põlva kalmistule maetud
Kategooria:Sündinud 1755
Kategooria:Surnud 1838