Jaala

Eestis kasutati 19. sajandil rannikuliikluses väiksemaid rannasõidulaevu, mis said võtta pardale 50–100 tonni lasti. Tegemist oli enamasti Soomes ehitatud jaalade ja Eestis ehitatud kaljastega.

Jaalad ehitati klinkerplangutust kasutades, selle kummaski pardas oli 12 küljelauda. Fokkmast (eesmine mast) paiknes laeva vööri lähedal vertikaalselt. Suure kahvelpurjega grootmast (teine mast) oli jaala keskel ja veidi tahapoole kaldu.

Laeva vöör oli osaliselt kaetud. Mõlemal pool veidi kaarjat ruhvikatust olid ka mõned tekilauad. Vööris olev ruum oli väike ja madal, kuid istumiseks siiski sobiva kõrgusega.

Jaalade peamised kasutusalad olid küttepuude ja kivide vedu ning hülgeküttimine. Kuigi oli tegemist rannasõidupurjekaga, võeti ette reise ka Tallinna, Riiga, Helsingisse ja Stockholmi.

Jaalasid kasutati kuni 20. sajandi algusaastateni. Rannalähedasel meresõidul kasutatud jaalasid, nagu ka küttepuitu vedavaid kaljaseid (kuunareid) nimetati ka halulaevadeks.

 Vaata ka 
 Jaul

 Viited 

 Välislingid 
 Ivar Oja, "Haruldase purjetüübiga jaalad purjetavad esmakordselt ümber Eesti" Postimees, 10. juuli 2008

Kategooria:Purjelaevatüübid