Erik Axel Karlfeldt

Erik Axel Karlfeldt (20. juuli 1864 – 8. aprill 1931) oli rootsi luuletaja, keda peetakse üheks Rootsi 20. sajandi alguse olulisemaks lüürikuks.

Karlfeldti loomingut iseloomustab sügav seotus Rootsi maaelu ja rahvakultuuriga, väljendades samas ka eksistentsiaalseid ja romantilisi teemasid. Tema luule on tihti kirjutatud rahvalikus vormis ning sisaldab rohkelt viiteid Dalarna loodusele ja rahvapärimusele.

Ta valiti 1904. aastal Rootsi Akadeemia liikmeks ning ta oli 1913. aastast kuni elu lõpuni akadeemia alaline sekretär.

1931. aastal pälvis Karlfeldt postuumselt Nobeli kirjandusauhinna, olles üks väheseid kirjanikke, kellele see autasu on antud pärast surma. 1918. aastal, oli ta auhinnast keeldunud, tõenäoliselt seetõttu, et kuulus juba siis akadeemia juhtkonda, mis vastutas Nobeli kirjandusauhinna määramise eest.

Kategooria:Rootsi luuletajad
Kategooria:Nobeli kirjandusauhinna laureaadid
Kategooria:Sündinud 1864
Kategooria:Surnud 1931